Справа № 175/6918/26
Провадження № 1-кп/175/550/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 квітня 2026 року      селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 12026047240000056 за обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, маючого середньо-технічну освіту, не маючого на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призивом по мобілізації, перебуваючого на посаді стрілець-снайпер відділення 1 2 аеромобільно-десантного взводу 1 аеромобільно-десантної роти військової, військової частини НОМЕР_1 , який знаходиться у розпорядженні військової частини НОМЕР_2 , військовому званні «солдат» зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого за законом,
обвинуваченого в скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ.
Солдат ОСОБА_2 , обвинувачується у тому, що він, у грудні 2025 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, знайшов посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 виданого 29.09.2025 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 на ім?я « ОСОБА_3 » та усвідомлюючи той факт, що вказане посвідчення є документом, що видається і посвідчується уповноваженою на те установою, яке дає право безоплатного проїзду у громадському наземному транспорті, у ОСОБА_2 виник протиправний умисел направлений на привласнення вищевказаного посвідчення учасника бойових дій в особистих інтересах, з метою подальшого його використання для придбання безкоштовних квитків для проїзду у громадському наземному транспорті та посвідчення своєї особи. Після цього, ОСОБА_2 почав зберігати вищевказане посвідчення учасника бойових дій у себе, чим незаконно привласнив посвідчення учасника бойових дій.
Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально протиправний умисел, направлений на підробку офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, а саме посвідчення учасника бойових дій, з метою його подальшого використання, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, замінив фотокартку на першій сторінці вказаного посвідчення та на її місце вклеїв фотокартку зі своїм зображенням, тим самим підробив документ, а саме посвідчення учасника бойових дій та почав зберігати його при собі з метою подальшого використання.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 358 КК України як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем.
Надалі, 19.03.2026 близько 21:54 год., ОСОБА_2 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа - посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 , виданого 29.09.2025 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 на ім?я « ОСОБА_3 », достовірно знаючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки не отримував його у встановленому законом порядку, перебуваючи на блок-пості N?1601 за адресою: м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, під час перевірки документів працівниками поліції на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», умисно надав для ознайомлення працівникам поліції завідомо підроблений документ - посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 , виданого 29.09.2025 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 на ім?я « ОСОБА_3 », тобто використав його.
19.03.2026 в період часу з 23:20 год. до 23:45 год., в ході огляду місця події у присутності двох понятих за адресою: блок-пост 1601 м. Підгородне Дніпровського району, Дніпропетровської області, у ОСОБА_2 було вилучено підроблений документ - посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , заповнене на ім?я « ОСОБА_3 », до первинного змісту реквізитів якого внесена зміна - фотокартка на його першій сторінці замінена: первинна фотокартка видалена, після чого на її місце наклеєна інша.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документу.
ІІ. ВСТАНОВЛЕНІ ОРГАНОМ ДОСУДОВОГО РОЗСЛІДУВАННЯ ОБСТАВИНИ, ЯКІ НЕ ОСПОРЮЮТЬСЯ УЧАСНИКАМИ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ.
Під час досудового розслідування було встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден із розглядом обвинувального акта за його відсутності, в зв`язку із чим прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт, в якому зазначено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , що була складена в присутності захисника – адвоката ОСОБА_4 відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України та згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Крім того, до обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку проводився судом без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Обставини кримінальних проступків, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені судом у формулюванні обвинувачення.
ІІІ. ОБСТАВИНИ, ЯКІ ПОМ`ЯКШУЮТЬ АБО ОБТЯЖУЮТЬ ПОКАРАННЯ.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, визнання вини.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених кримінальних правопорушень, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, військовслужбовець, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, має постійне місце мешкання, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться, раніше не судимий за законом.
Суд, враховуючи, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є кримінальними проступками, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, призначивши обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі, визначеному відповідною санкцією статті (частиною статті), із подальшим застосуванням ст. 70 КК України. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ, ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМ КЕРУВАВСЯ СУД.
Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили – не обирати.
Речові докази: посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_3 , відеозапис, що записаний на DVD-R диск з пояснювальним написом "УБД Прикорінь 19.03.2026" – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок.
Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 120260472400000056 накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2026 року.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя                         ОСОБА_1