Номер провадження: 33/813/907/26
Номер справи місцевого суду: 521/14905/25 
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., 
за участю:
секретаря судових засідань – Тьосової Я.В.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 11.12.2025 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнутий судовий збір у сумі 605,60 грн. 
Згідно з оскарженою постановою, 08.08.2025 року, о 23:56 год, у м.Одесі по дор. Люстдорфська, 34, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Jet», реєстраційний номер відсутній, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» із відеофіксуванням, у результаті якого було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за результатами огляду проба позитивна - 0,30 пром. Водій порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та ухвалити нову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події й складу адміністративного правопорушення.
Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що місцевий суд розглянув справу без його участі, а про існування оскарженої постанови йому стало відомо 06.03.2026 року під час ознайомлення з матеріалами справи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що у поліцейських були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, яким керувала його знайома та він знаходився в статусі пасажира. Крім того, апелянт вказує, що електросамокат «Jet» потужністю до 1000Вт не є механічним транспортним засобом та не є мопедом.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи; апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Що стосується доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом встановлено таке.
Згідно положень ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Із матеріалів судової справи вбачається, що розгляд справи в суді першої інстанції здійснений за відсутності ОСОБА_1 .
Матеріали справи не місять відомостей про те, коли саме ОСОБА_1 отримав копію оскарженої постанови. 
Викладені обставини не спростовують доводів ОСОБА_1 про те, що він не приймав участі в розгляді справи в місцевому суді, а копію постанови суду отримав 06.03.2026 року. Апеляційна скарга подана 12.03.2026 року, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Враховуючи наведені обставини, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, яке випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, судом встановлено таке.
Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень частин 1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, співробітники поліції долучили до матеріалів справи наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР №416949 від 09.08.2025 року, який складено відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;
- роздруківку алкотестеру «Drager», відповідно до якої огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 7510» (прилад №ARLM 0410), результат якого виявився позитивним та склав 0,30 ‰ пром;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- довідку УПП в Одеській області про неотримання ОСОБА_1 посвідчення водія;
- довідку УПП в Одеській області про те, що протягом року ОСОБА_1 не піддавався адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП.
З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст.245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №416949 убачається, що 08.08.2025 року, о 23:56 год, у м.Одесі по дорога Люстдорфська, 34, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Jet», реєстраційний номер відсутній, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager», результат якого виявився позитивним та склав 0,30 пром. Водій порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 підписав вказаний протокол, проте в своїх письмових поясненнях вказав, що не керував самокатом, оскільки ним керувала громадянка ОСОБА_2 , а він перебував на місці пасажира. 
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року (справа №338/1/17) вказав, що візуальне спостереження за вчиненням адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.
У даній справі, до протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими долучені відеозаписи з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні правопорушення та з реєстратора встановленого на службовому автомобілі поліцейських.
Апеляційним судом дослідженні вказані відеозаписи.
Так, на відеозаписі (файл «ЕПР1 416949 ОСОБА_1 ст. 130 +Чат», встановленого на службовому автомобілі поліцейських зафіксовано, що самокатом керує дівчина, а ОСОБА_1 знаходиться позаду неї. Із відеозапису також вбачається, що після зупинки та під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 неодноразово повідомляв, що він не керував самокатом, а знаходився на місці пасажира. Вказані доводи ОСОБА_1 поліцейським підтверджувала й дівчина, яка керувала самокатом.
З урахуванням змісту відеозапису, апеляційний суд наголошує, що в розумінні ст.130 КУпАП водій - це особа, яка фактично керує будь-яким транспортним засобом (авто, мотоблок, електросамокат тощо) у стані сп`яніння, незалежно від наявності посвідчення водія. Також водієм вважається особа, яка навчає керуванню, перебуваючи в авто, або передала кермо нетверезій особі.
Відповідно п.2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерства Охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
З урахуванням встановлених в даній справі обставин, апеляційний суд вважає, що в даній справі відсутні допустимі та належні докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тому він не є водієм в розумінні ст.130 КУпАП, та відповідно не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення. 
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.
Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи не доведена, поза розумним сумнівом, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відповідно до змісту ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Пунктом 2 ч.8 ст.294 КУпАП передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити, оскаржену постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, 

постановив:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду м.Одеси від 11.12.2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Постанову Хаджибейського районного суду м.Одеси від 11.12.2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – скасувати.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП – у в`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський