РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/585/26
Рядок статзвіту № 140
29 червня 2026 року 
м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді 
Грипіч Л.А. 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Рівненській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до  ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Рівненській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Мотивуючи свої позовні вимоги вказує, що 30 січня 2026 року поліцейським ВП №2 (м.Костопіль) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області рядовим поліції Левицьким Михайлом Володимировичем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6588054.
Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн., а саме за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1.а ПДР України.
Вказує, що під час винесення постанови було порушено вимоги ст.ст.245, 268, 276, 280 КУпАП і що останній не керував транспортним засобом Citroen C4 Picasso, д.н.з. НОМЕР_1 30.01.2026 року о 08 год 14 хв. у м.Костопіль, вул.Ю.Жилка, 47 (місце складення постанови) так як це вказано у оскаржуваній постанові серії ЕНА №6588054 від 30.01.2026 року.
Також вказує, що у фабулі постанови серії ЕНА №6588054 від 30.01.2026 року зазначено, що позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, проте будь-яких постанов Костопільським районним судом Рівненської області 16.04.2025 року відносно ОСОБА_1 не приймалося, що стосувалося б позбавлення права керування транспортними засобами.
Позивач в позовній заяві оспорює правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, посилаючись на те, що докази його вини у вчиненні вищевказаного правопорушення, відсутні, постанова винесена відносно нього з порушенням вимог ст.280 КУпАП.
Зазначає, що Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 №340, регламентовано порядок видачі посвідчень водія та позбавлення права на керування транспортними засобами, яким передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства. Рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами протягом трьох робочих днів з моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за місцем проживання особи, зазначеним у цьому рішенні. адміністративної відповідальності, проте жодних дій відносно посвідчення водія позивача особами Національної поліції не вчинялось.
Вказує, що сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. 
На підставі наведеного просить скасувати постанову поліцейського відділення поліції №2 (м.Костопіль) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області рядового поліції Левицького Михайла Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6588054 від 30.01.2026 року за ч.4 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 і покласти на відповідача судові витрати.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 04.03.2026 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, вирішено проводити розгляд без повідомлення сторін та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов відповідно до вимог ст.162, 175 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідачем – інспектором СРПП Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, рядовим Левицьким М.В., подано відзив на позов.
Відзив мотивований тим, що за змістом оскаржуваної постанови, 30.01.2026 посадовою особою органу поліції, а саме поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області рядовим поліції Левицьким Михайлом Володимировичем відносно ОСОБА_1 , винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6588054, відповідно до якої 30.01.2026 о 08:14 в м.Костопіль, вул.Юрія Жилки, 47, водій керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Костопільського районного суду №564/761/25 від 16.04.2025, терміном 1 рік, чим порушив п.2.1 а ПДР України», тобто своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.
Вказує, що згідно рапорту поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Миколи Бондара, 30.01.2026 близько 08 год. 14 хв. під час добового чергування спільно з рядовим поліції ОСОБА_2 в м.Костопіль по вул.Юрія Жилки було зупинено автомобіль Citroen C4, д.н.з. НОМЕР_2 в зв`язку з технічною несправністю, а саме не працював задній лівий стоп-сигнал.
Під час перевірки документів водія вищевказаного транспортного засобу було встановлено, що за відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР) постановою Костопільського районного суду Рівненської області по справі №564/761/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Постановою Рівненського апеляційного суду Рівненської області від 16.04.2025 по справі №564/761/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 20.02.2025 без змін.
Згідно ІПНП та Єдиного державного реєстру судових рішень дана постанова набрала законної сили 16.04.2025.
Встановивши особу порушника, було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, заслухано усні пояснення по факту вчиненого ним правопорушення, яка саме справа підлягає розгляду, та що він притягається до адміністративної відповідальності за порушення ч.4 ст.126 КУпАП, було роз`яснено порушнику його права та обов`язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Таким чином, дії поліцейського є правомірними і позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП,
Щодо посвідчення водія позивача, то вказує, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 5641 на ім`я ОСОБА_1 відділенням поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за №46126-2025 від 06.03.2025 направлено до ТСЦ МВС №5641 та згідно ІКС ІПНП «ГСЦ посвідчення водія» має статус «вилучено».
Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.
Відповідачем – Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області, відзив на позов не подавався.
Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.
Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов таких висновків.
Так, 30.01.2026, о 08:41 год, в м.Костопіль по вул.Юрія Жилка 47, поліцейським Відділення поліції №2 (м.Костопіль) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, рядовим поліції Левицьким Михайлом Володимировичем, винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6588054, відповідно до якої 30.01.2026, о 08:14 год, в м.Костопіль по вул.Юрія Жилка 47, водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування постановою Костопільського районного суду №564/761/24 від 16.04.2025 терміном на 1 рік, чим порушив вимоги п.2.1«а» ПДР.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн.
Із долученої до відзиву копії постанови Костопільського районного суду Рівненської області від 20.02.2025 у справі №564/761/24 судом встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлено останнього права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.
Із долученої до відзиву копії постанови Рівненського апеляційного суду від 16.04.2025 у справі №564/761/24 судом встановлено, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 20.02.2025 – без змін.
Із копії постанови Костопільського районного суду Рівненської області від 20.02.2025 у справі №564/761/24 також вбачається, що остання набрала законної сили 16.04.2025.
Суд враховує, що відповідно до п.2.1«а» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Судом встановлено, що станом на 30.01.2026, близько 08 год. 14 хв., в м.Костопіль по вул.Юрія Жилки, ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen C4, д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому будучи позбавленим права керування транспортними засобами на строк 1 рік постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 20.02.2025, яка набрала законної сили 16.04.2025.
Тобто, позивач керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, оскільки був позбавлений права керування транспортними засобами постановою суду.
При цьому факт керування позивачем транспортним засобом підтверджується долученими до протоколу відеозаписами.
Більше того, факту керування позивач не заперечує під час спілкування із поліцейськими, що також підтверджують долучені до протоколу відеозаписи.
Відтак, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що останній не керував транспортним засобом.
Суд також не приймає до уваги доводи позивача про те, що з його посвідченням водія посадовими особами органів Національної поліції нічого не вчинялось, оскільки Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, на яке покликається позивач у позові, визначає лише адміністративний порядок, зокрема внесення відповідних відомостей щодо осіб, позбавлених за рішенням суду права керування транспортними засобами, а не самого позбавлення права керування громадян транспортними засобами, яке відбувається за постановою відповідного суду і особа вважається позбавленою права керування з моменту набрання відповідною постановою законної сили.
При цьому суд враховує, що постанова Костопільського районного суду Рівненської області від 20.02.2025 у справі №564/761/24, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами, набрала законної сили 16.04.2025.
Суд також враховує, що розгляд справи 30.01.2026 відбувся на місці зупинки транспортного засобу, позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України і на місці поліцейським було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення.
Відтак, суд дійшов висновку, що поліцейський діяв у спосіб, що передбачений законом і винесена останнім постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
При цьому суд не приймає до уваги інші доводи позивача, оскільки розцінює їх як намагання уникнути адміністративної відповідальності.
Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог позивачем суду надано не було.
Разом з тим, відповідачем у відзиві на позов надано суду докази правомірності винесеної постанови, зокрема з доданих до відзиву відеозаписів чітко вбачається, що позивач керував транспортним засобом та під час спілкування з поліцейськими не заперечував вказаного факту, а лише заперечував, що останній позбавлений права керування транспортними засобами.
Разом з тим, на підтвердження своїх заперечень щодо позбавлення права керування позивач належних доказів не надав і суд таких доказів не здобув.
Більше того, такі заперечення позивача повністю спростовані відповідачем, що було встановлено судом під час розгляду справи.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області рядового поліції Левицького Михайла Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6588054 від 30.01.2026 є законною, правомірною, винесеною у відповідності до норм чинного законодавства та не підлягає скасуванню.
При цьому суд враховує, що будь-яких належних доказів на спростування встановлених судом обставин позивачем не надано.
Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Враховуючи наведене, суд дійшов переконливого висновку, що позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд залишає за позивачем понесені ним судові витрати.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст.123, 139, 241-246, 250, 251, 255, 286 КАС України, суд-
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Левицького Михайла Володимировича, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі – залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів (ст.286 КАС України) з дня його проголошення.

Повне рішення складено 29 червня 2026 року.

Суддя	Л. А. Грипіч