Справа № 127/2676/26
Провадження 2/127/718/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
05 травня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., за участю секретаря судового засідання Соушко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 11.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №11.11.2023-100001414, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3500 грн.
Позивач зазначив, що кредитний договір укладено в електронній формі, шляхом заповнення відповідачем заявки, прийняття пропозиції укласти кредитний договір та підписання договору одноразовим ідентифікатором.
Позивач указав, що виконав свої зобов`язання за договором та перерахував відповідачу кредитні кошти у розмірі 3500 грн, однак відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору утворилась заборгованість у загальному розмірі 6930 грн, з яких: 3500 грн — основний борг, 3430 грн — проценти за користування кредитом. Тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 11.11.2023-100001414 від 11.11.2023 у розмірі 6930 грн та судовий збір.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2026 позовну заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також цією ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази, виклик відповідача в судове засідання постановлено здійснювати шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав.
Відповідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України та враховуючи, що позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд ухвалив без винесення окремого процесуального документа провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Суд установив, що 11.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 11.11.2023-100001414.
Кредитний договір укладено в електронній формі. Його складовими є підтвердження укладання кредитного договору, заявка кредитного договору, відповідь позичальника про прийняття пропозиції укласти кредитний договір, пропозиція про укладення кредитного договору та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача.
У підтвердженні укладання кредитного договору № 11.11.2023-100001414 від 11.11.2023 зазначено, що відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору, заявки від 11.11.2023 та відповіді позичальника про прийняття пропозиції підтверджено укладення електронного кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 .
У заявці кредитного договору № 11.11.2023-100001414 зазначено, зокрема, що дата та час укладення договору — 11.11.2023 о 13:13, позичальник — ОСОБА_1 , реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів — картка 4149-49XX-XXXX-8093.
Відповідно до п. 1 заявки кредитного договору дата надання/видачі кредиту — 11.11.2023.
Згідно з п. 2 заявки кредитного договору сума кредиту становить 3500 грн.
Відповідно до п. 3 заявки кредитного договору строк, на який надається кредит, становить 42 дні з дати його надання.
Згідно з п. 4 заявки кредитного договору дата повернення кредиту — 22.12.2023.
Відповідно до п. 5 заявки кредитного договору первинний період користування кредитом становить 14 днів з дня його надання.
Згідно з п. 6 заявки кредитного договору черговий період користування кредитом становить кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду.
Відповідно до п. 7 заявки кредитного договору продовження строку, на який надається кредит, не передбачене, а у позичальника та кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту.
Згідно з п. 8 заявки кредитного договору процентна ставка «Економ» є фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 2 % за один день користування кредитом та застосовується протягом первинного періоду. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Відповідно до п. 9 заявки кредитного договору процентна ставка «Стандарт» є фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 2,5 % за один день користування кредитом та застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Згідно з п. 10 заявки кредитного договору проценти розраховуються шляхом множення кредиту або залишку кредиту на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.
Відповідно до п. 11 заявки кредитного договору проценти, розраховані за первинний та чергові періоди, сплачуються в останній день первинного і чергового періодів відповідно; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту у розмірі 3500 грн сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит.
Згідно з п. 12 заявки кредитного договору протягом строку дії договору тарифи за фінансовою послугою залишаються незмінними, комісії договором не встановлені, кредитодавець не надає супровідних послуг.
Відповідно до п. 13 заявки кредитного договору неустойка становить 87 грн 50 коп. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно з п. 14 заявки кредитного договору розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 912,5 % річних.
Відповідно до п. 16 заявки кредитного договору способом ідентифікації та верифікації споживача є отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ.
Згідно з п. 3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію/комісії, якщо вони встановлені договором.
Відповідно до п. 3.2 договору кредит надається на придбання товарів, робіт, послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно з п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту — банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49XX-XXXX-8093.
Відповідно до п. 4.3 договору днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу — день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця.
У відповіді позичальника про прийняття пропозиції укласти кредитний договір зазначено, що ОСОБА_1 однозначно та безумовно прийняв пропозицію про укладення кредитного договору, невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 11.11.2023-100001414 від 11.11.2023, з якими він попередньо ознайомився.
Відповідач підтвердив, що розуміє, що підписує та укладає кредитний договір на зазначених у ньому умовах, підписуючи акцепт одноразовим ідентифікатором. Договір підписано одноразовим ідентифікатором С459.
Відповідно до інформації, отриманої з центрального вузла Системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача, позичальником є ОСОБА_1 . 
Отже, матеріали справи підтверджують ідентифікацію відповідача під час укладення електронного кредитного договору.
На підтвердження перерахування кредитних коштів позивач надав квитанцію про виплату, відповідно до якої 11.11.2023 о 13:14 здійснено операцію на суму 3500 грн, призначення платіжної операції — «Видача за договором № 11.11.2023-100001414», отримувач — VISA, номер платіжного інструменту 414949*93.
Крім того, позивач надав договір № 4507 про надання послуг у системі LiqPay від 01.11.2020, укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Споживчий центр», який підтверджує наявність договірних відносин щодо надання банком послуг у системі LiqPay, у тому числі щодо переказу коштів за розпорядженням клієнта.
Отже, позивач підтвердив факт надання відповідачу кредиту у розмірі 3500 грн за кредитним договором № 11.11.2023-100001414 від 11.11.2023.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 11.11.2023-100001414 від 11.11.2023, станом на 19.01.2026 заборгованість ОСОБА_1 становить 6930 грн, з яких: 3500 грн — основний борг, 3430 грн — проценти, 0 грн — проценти за ст. 625 ЦК України, 0 грн — комісії, 0 грн — штрафи.
З розрахунку встановлено, що з 11.11.2023 по 24.11.2023 позивач нарахував проценти у розмірі 70 грн за кожен день користування кредитом, що відповідає ставці 2 % на день від суми кредиту 3500 грн, погодженій у п. 8 заявки кредитного договору.
З 25.11.2023 по 22.12.2023 позивач нарахував проценти у розмірі 87,50 грн за кожен день користування кредитом, що відповідає ставці 2,5 % на день від суми кредиту 3500 грн, погодженій у п. 9 заявки кредитного договору.
Загальний розмір процентів за користування кредитом становить 3430 грн, що складається з 980 грн процентів за первинний 14-денний період та 2450 грн процентів за наступні 28 днів користування кредитом.
Після 22.12.2023 проценти, комісії, штрафи та проценти за ст. 625 ЦК України позивач не нараховував.
Отже, проценти нараховані в межах погодженого строку кредитування, у погодженому договором розмірі та відповідно до п. 3, 4, 8, 9, 10 заявки кредитного договору.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона - боржник - зобов`язана вчинити на користь другої сторони - кредитора - певну дію, зокрема передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо закон не встановлює вимоги щодо форми договору. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа - кредитодавець - зобов`язується надати грошові кошти - кредит - позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеного цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, які встановлює цей Кодекс. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Позивач підтвердив факт укладення 11.11.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору № 11.11.2023-100001414.
Електронна форма кредитного договору відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», а підписання договору одноразовим ідентифікатором підтверджує прийняття відповідачем пропозиції укласти кредитний договір на визначених у ньому умовах.
Факт ідентифікації відповідача під час укладення кредитного договору підтверджено інформацією з центрального вузла Системи BankID НБУ.
Факт перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 3500 грн підтверджено квитанцією про виплату від 11.11.2023.
З розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, кредит у погоджений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. 
Проценти за користування кредитом нараховані з 11.11.2023 по 22.12.2023, тобто в межах погодженого сторонами строку кредитування, у погодженому договором розмірі та відповідно до умов договору.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів повернення кредиту, сплати процентів або доказів, які б спростовували розрахунок позивача, суду не надав.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами наявність заборгованості відповідача за кредитним договором № 11.11.2023-100001414 від 11.11.2023 у розмірі 6930 грн, з яких: 3500 грн — основний борг, 3430 грн — проценти за користування кредитом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись вимогами статей 12, 13, 76, 77, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274-280, 282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 11.11.2023-100001414 від 11.11.2023 у розмірі 6930 (шість тисяч дев`ятсот тридцять) гривень, з яких: 3500 грн - основний борг, 3430 грн - проценти за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2662 гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя          В.В. Горбатюк