Справа № 304/1319/25 Провадження № 2/304/182/2026	

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року	м. Перечин 	

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І., 
за участі секретаря судового засідання – Галас Т.Ю.,
представника позивача – адвоката Мартиняка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/1319/25 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, 

У С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про споживчий кредит № 220621021 від 22 червня 2021 року, яка станом на 02 червня 2025 року становить 384 542,76 грн, з яких: 342 223,23 грн заборгованість за основним боргом та 42 319,53 грн заборгованість по процентах за користування кредитом;
- звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 22 червня 2021 року, укладеним між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , посвідченим Хваста М.М., приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу, в реєстрі за № 1416, а саме: земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 2123285500:01:002:0028, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на ній житловий будинок загальною площею 224,0 м2, житловою площею 64,0 м2, з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 220621021 від 22 червня 2021 року перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», яка станом на 02 червня 2025 року становить 384 542,76 грн, з яких: 342 223,23 грн заборгованість за основним боргом та 42 319,53 грн заборгованість по процентах за користування кредитом, шляхом продажу предмета іпотеки на електронних аукціонах (торгах) із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»;
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» сплачений судовий збір у розмірі 11 536,30 грн.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22 червня 2021 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 220621021, згідно з яким позичальнику надано на умовах забезпеченості, повернення, платності та цільового характеру використання кредит в розмірі – 360 000,00 грн, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 21 червня 2041 року на придбання житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно пп. 2.4.1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (процента) в розмірі 12,99 % річних. Проценти нараховуються Банком щомісячно на фактичний залишок заборгованості, виходячи з кількості днів користування кредитом у місяці – 30, у році – 360, незалежно від кількості днів у розрахунковому (платіжному) періоді, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором (пп. 4.2.2 договору). Відповідно до пп. 3.2.1 кредитного договору, Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 (пп. НОМЕР_2 кредитного договору) з подальшою видачею готівкових коштів в касі Банку. Факт перерахування коштів на поточний рахунок позичальника підтверджується меморіальним ордером № НОМЕР_3 від 22 червня 2021 року. В забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань щодо повернення суми боргу за кредитним договором між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» як Іпотекодерждателем та ОСОБА_1 як Іпотекодавцем укладено Іпотечний договір, посвідчений 22 червня 20121 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Хваста М.М., в реєстрі за №1416. Згідно п. 2.3 іпотечного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, площею 0,1000 га, цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 2123285500:01:002:0028, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на ній житловий будинок загальною площею 224,0 м2, житловою площею 64,0 м2, з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Хваста М.М., в реєстрі за № 1401, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №262506624 від 22 червня 2021 року (щодо земельної ділянки) та на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 22 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Хваста М.М., в реєстрі за №1400, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 262504137 від 22 червня 2021 року. Згідно п. 4.3.1 кредитного договору, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання. Відповідно до п. 3.3.2, 3.3.3 та 3.3.4 кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором. Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтентними платежами в розмірі 4215,11 грн, щомісячно 22-го числа місяця, наступного за звітнім, починаючи з липня 2021 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначеної цим договором. Якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у пп. 3.3.3 цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 9.2 цього договору. Згідно п. 3.9.1 кредитного договору, Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або договорами забезпечення (за наявності) та/або іншими договорами, укладеними позичальником з Банком, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із наступних подій, зокрема, затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на три календарні місяці. Виконання позичальником вимоги Банку щодо повернення кредиту, належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів, строк сплати яких не настав, відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом шістдесяти календарних днів з дати одержання такої вимоги від Банку. Сторони підтверджують, що термін дострокового повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів за його користування та інших платежів, що містяться у вимозі Банку, направленій позичальнику, відповідно до цього пункту договору є зміною терміну остаточного повернення кредиту в бік його зменшення. Сторони домовились, що вказана в цьому пункті зміна терміну, на який надано кредит, не є зміною Банком в односторонньому порядку умов цього договору. Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у абзаці першому цього пункту договору строк починає відраховуватись з дати вручення позичальнику відправлення, яка зазначена у повідомленні про вручення поштового відправлення, або з дати зазначеної на такому листі позичальником при отриманні позичальником зазначеного листа особисто (п. 3.9.2. кредитного договору). На виконання умов Розділу 3 кредитного договору та вимог ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», Банком 31 березня 2025 року на адресу відповідача надіслано вимогу про повернення протягом 60 календарних днів з моменту отримання такої в повному обсязі споживчого кредиту, разом з нарахованими процентами та штрафними санкціями, однак протягом цього періоду порушення умов договору усунуто не було. Згідно п. 4.3.2 кредитного договору, позичальник зобов`язаний у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. У випадку порушення умов цього договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки (п. 4.3.3 договору). Позичальник зобов`язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору (п. 4.3.4 договору). Однак, взяті на себе зобов`язання щодо сплати основного боргу та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором, відповідачем не виконано. У відповідності до п. 4.2.2 кредитного договору та ст. 1050 ЦК України при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством, і відшкодовують завдані збитки. Станом на 01 червня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором не погашена та становить 384 542,76 грн, з яких: 342 223,23 грн – заборгованість за основним боргом та 42 319,53 грн – заборгованість по процентах за користування кредитом. Таким чином, зважаючи на те, що договірні зобов`язання добровільно відповідачем не виконуються, а надіслана Банком вимога про дострокове повернення споживчого кредиту від 31 березня 2025 року залишена позичальником без задоволення, тому просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2025 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 03 лютого 2026 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача – адвокат Мартиняк В.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив такі задовольнити та одночасно не заперечив проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подавав, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України.
Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 червня 2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит (на придбання нерухомості) № 220621021, за яким Банк надав, а позичальник отримав кредит у розмірі 360 000,00 грн, зі сплатою 12,99 % річних за користування кредитом, на строк 240 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 21 червня 2021 року, для придбання об`єкта нерухомості за договором купівлі-продажу.
Згідно з п. 3.2.1 договору, Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшою видачею позичальнику готівкових коштів з поточного рахунка в касі Банку.
Відповідно до пп. 3.3.3. п.3.3 кредитного договору, позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в розмірі 4 215,11 грн шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до черговості, визначеної цим договором. Перший ануїтетний платіж позичальник сплачує до 22 липня 2021 року, в подальшому – не пізніше 22 числа кожного місяця. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначеної цим договором.
Відповідно до п. 4.3.3 кредитного договору, у випадку порушення умов цього договору та/або документів забезпечення позичальник зобов`язався достроково повернути кредит в порядку, передбаченому п. 3.9 договору, з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійних винагород, а також сплатити неустойку (штрафи, санкції), як це передбачено в договорі та відшкодувати Банку в повному обсязі збитки.
Відповідно до п. 3.9.1. кредитного договору, Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або майновим поручителем/поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними позичальником з Банком, вимагати дострокового повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором), у тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулось затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом, інших платежів за цим договором на три календарні місяці. 
Відповідно до п. 3.9.2. кредитного договору, виконання позичальником вимоги Банку щодо дострокового повернення кредиту належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом шістдесяти календарних днів з дати одержання такої вимоги від Банку. Сторони підтверджують, що термін дострокового повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів за його користування та інших платежів, що містяться у вимозі Банку, направленій позичальнику, відповідно до цього пункту договору є зміною терміну остаточного повернення кредиту в бік його зменшення. Сторони домовились, що вказана в цьому пункті зміна терміну, на який надано кредит, не є зміною Банком в односторонньому порядку умов цього договору.
Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у абзаці першому цього пункту договору строк починає відліковуватись з дати вручений позичальнику відправлення, яка зазначена в повідомленні про вручення поштового відправлення, або з дати, зазначеної на такому листі позичальником при отримані позичальником зазначеного листа особисто. Якщо пошта (поштова служба) не може вручити письмову вимогу про усунення порушення зобов`язання позичальнику через відсутність за місцем проживання вказаної особи, через його відмову прийняти поштове відправлення, через незнаходження фактичного місця проживання позичальника або з інших причин, письмова вимога про усунення порушення зобов`язання, вважається врученою позичальнику у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, між банком та ОСОБА_1 22 червня 2021 року укладено Іпотечний договір, посвідчений 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Хваста М.М. за реєстровим № 1400, відповідно до якого предметом іпотеки за цим договором є: земельна ділянка (кадастровий номер № 2123285500:01:002:0028), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, цільове призначення якої – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (пп. 2.3.1.1) та розташований на ній житловий будинок, загальною площею 224,0 кв.м, житловою площею 64,0 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами: № 1, 2 – огорожі, літ. І – колодязь, що знаходиться в АДРЕСА_1 (пп. 2.3.1.2). 
За взаємною згодою сторін договірна вартість предмета іпотеки становить 703849,46 грн, втому числі: для майна, зазначеного в пп. 2.3.1.1 цього договору – 58 505,46 грн та для майна, зазначеного в пп. 2.3.1.2 цього договору – 645 344,00 грн (п. 2.5.2 іпотечного договору).
Відповідно до п.7.1 договору, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки у випадках, передбачених цим договором та Законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов зобов`язання (повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки, встановлені кредитним договором, Іпотекодавець не поверне (повністю або частково) Іпотекодержателю суму кредиту, та/або не сплатить проценти за користування кредитом, та/або не сплатить комісії та/або іншу заборгованість, платежі, неустойки (пені, штрафи), що передбачені та/або випливають із зобов`язання, а також у випадку відкриття господарським судом щодо Іпотекодавця провадження у справі про неплатоспроможність, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій/запевнень, або будь-який документ, надані Іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявляться (стануть) недійсними.
Пунктом 7.2 іпотечного договору передбачено, що при настанні зазначених у п. 7.1. договору випадків Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення зобов`язання та/або зобов`язань, передбачених цим договором, у строк, що не перевищує 60 (шестидесяти) календарних днів, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом зазначеного строку вимога Іпотекодержателя злішається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання або вчинення виконавчого напису відповідно до умов цього договору.
Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у абзаці першому цього пункту Договору строк починає відліковуватись: (1) з дати вручення Іпотекодавцю відправлення, що зазначена в повідомленні про вручення поштового відправлення; (2) з дати, що зазначена в повідомленні про вручення поштового відправлення із зазначенням причин невручення / в довідці про причини повернення (для випадку, якщо пошта (поштова служба) не може вручити письмову вимогу про усунення порушення зобов`язання та/або зобов`язань, передбачених цим договором, Іпотекодавцю через відсутність за місцем проживання вказаної особи, його відмову прийняти поштове відправлення, незнаходження фактичного місця проживання Іпотекодавця або з інших причин, що не залежать від Іпотекодержателя). При цьому сторони за взаємною згодою встановили, що в такому випадку письмова вимога про усунення порушення зобов`язання та/або зобов`язань, передбачених цим договором, вважається врученою Іпотекодавцю; або (3) з дати, зазначеної на такій письмовій вимозі Іпотекодавцем при отримані Іпотекодавцем зазначеної вимоги особисто.
Підписанням цього договору Сторони встановили, що не направлення письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання та/або зобов`язань, передбачених цим договором не є перешкодою для реалізації права Іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Пунктом 7.3 договору передбачено, що за вибором Іпотекодержателя застосовуються такі (один або декілька, в т.ч. одночасно та в будь-якій послідовності) способи звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду (у будь-який спосіб задоволення вимог Іпотекодержателя, в т.ч. шляхом проведення прилюдних торгів, або застосуванням процедури продажу Предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, або іншим(ми) способом(ами), визначеним (и) Законодавством); у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в п. 7.4 цього договору; іншими способами, передбаченими Законодавством на момент звернення стягнення, та умовами цього договору.
На підтвердження факту надання кредиту Банком до позовної заяви долучено Меморіальний ордер № 220621021 від 22 червня 2021 року.
Згідно розрахунку заборгованості згідно з Кредитним договором № 220621021 від 22 червня 2021 року, станом на 02 червня 2025 року заборгованість позичальника становить 384 542,76 грн, з яких 342 223,23 грн – заборгованість за основним боргом (кредитом) та 42 319,53 грн – проценти за користування кредитом.
У зв`язку з припиненням виконання зобов`язань за кредитним договором, Банком, у відповідності до п. 3.9 кредитного договору, 31 березня 2025 року було направлено відповідачу ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту №55/5.7-02/36809/2025 від 31 березня 2025 року та вимогу про усунення порушення зобов`язань за іпотечним договором (в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку») №55/5.7-002/36812/2025 від 31 березня 2025 року, які направлено як за відомою адресою реєстрації місця проживання, так і за адресою предмета іпотеки позичальника, цінним листом з описом вкладення. Зі змісту вказаних вимог вбачається, що Банк вимагав сплатити протягом 60 календарних днів заборгованість за кредитним договором та зазначив, що у разі непогашення всієї заборгованості, банком буде розпочато процедуру звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки. Вказані вимоги відповідач ОСОБА_1 отримав особисто. 
Проте, станом на теперішній час вимога Банку про усунення порушення зобов`язань залишається не задоволена, заборгованість за кредитним договором не погашена.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з пунктом 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Кредитодавець – банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право надавати споживчі кредити (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).
Споживач – фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).
Згідно з абзацом третім статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека – це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).
Згідно з частинами першою та третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Оскільки матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 отримав кредит за договором № 220621021 від 22 червня 2021 року, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти у повному обсязі не повернув, тому наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 342 223,23 грн та за процентами за користування кредитом в розмірі 42 319,53 грн.
З огляду на зазначене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову також і в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 220621021 від 22 червня 2021 року, укладеним між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 .
Щодо визначеного способу звернення стягнення на предмет іпотеки та його початкової ціни з прилюдних торгів, суд зазначає наступне.
Спосіб виконання судового рішення – це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті (правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 у справі № 6-1829цс15).
Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки.
Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
У даній справі суд вважає обґрунтованою вимогою про звернення стягнення на предмети іпотеки шляхом продажу об`єктів нерухомості на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що має бути визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
У правовому висновку Верховного Суду у справі № 6-1080цс15 від 03 лютого 2016 року зазначається про те, що відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.
Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне, тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня.
Частина 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Отже, реалізацію предмета іпотеки, на який звертається стягнення, слід проводити шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який на час постановлення цього рішення не припинено і не скасовано.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».
Беручи до уваги, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Згадані норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону, а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 листопада 2025 року у справі № 761/9997/14-ц (провадження № 61-16405св24), від 26 лютого 2025 року у справі № 466/8669/20 (провадження № 61-2049св24), від 22 червня 2022 року у справі № 296/7213/15 (провадження № 61-10125св21).
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача та наявність правових підстав для їх задоволення.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. 6, 526, 626, 628, 638, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 76, 77, 80, 89, 141, 258-259, 265, 280-282 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки — задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» (м. Ужгород, вул. Корзо, 15, р/р НОМЕР_4 в АТ «Ощадбанк», МФО 312356, код 09312190) заборгованість за договором про споживчий кредит № 220621021 від 22 червня 2021 року, яка станом на 02 червня 2025 року становить 384 542 (триста вісімдесят чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн 76 коп, з яких: 342 223 грн 23 коп – заборгованість за основним боргом та 42 319 грн 53 коп – заборгованість по процентах за користування кредитом. 
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 220621021 від 22 червня 2021 року перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії – Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» (м. Ужгород, вул. Корзо, 15, р/р НОМЕР_4 в АТ «Ощадбанк», МФО 312356, код 09312190), яка станом на 02 червня 2025 року становить 384 542 (триста вісімдесят чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн 76 коп, з яких: 342 223 грн 23 коп – заборгованість за основним боргом та 42 319 грн 53 коп – заборгованість по процентах за користування кредитом, звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 22 червня 2021 року, укладеним між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Хваста М.М та зареєстрованим в реєстрі за № 1416, а саме: земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 2123285500:01:002:0028, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на ній житловий будинок загальною площею 224,0 м2, житловою площею 64,0 м2, з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, шляхом продажу предмета іпотеки на електронних аукціонах (торгах) із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» (м. Ужгород, вул. Корзо, 15, р/р НОМЕР_4 в АТ «Ощадбанк», МФО 312356, код 09312190) судовий збір у розмірі 11 536 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн 30 коп.
Зупинити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки нерухомого майна: земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 2123285500:01:002:0028, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на ній житловий будинок загальною площею 224,0 м2, житловою площею 64,0 м2, з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, шляхом продажу на електронних аукціонах (торгах) у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», ЄДРПОУ 09312190; місцезнаходження: 88000 Закарпатська область м. Ужгород, вул. Корзо, 15.
Представник позивача: адвокат Мартиняк Віталій Васильович, РНОКПП НОМЕР_5 ; місцезнаходження: 89000 Закарпатська область Ужгородський район смт Великий Березний, вул. Рибарська, 23.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 28 травня 2026 року. 

  	Головуючий:	Ганько І. І.