ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/3561/21 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача: Собківа Я.М., 
суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення в частині, 

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" звернулось до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 20.11.2020 №00139040103 у частині зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 5892273,89 грн. та щодо штрафної санкції у розмірі 2946136,95 грн. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року адміністративний позов задоволено. 
В апеляційній скарзі Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року залишено без змін. 
До суду апеляційної інстанції представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції на загальну суму 74 880,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд".
Розглянувши подану заяву, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 10 березня 2026 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат. При цьому у відзиві на апеляційну скаргу Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" просило стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Аналогічна позиція підтримується Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що обов`язковою умовою для врахування судом таких доказів є їх подання до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Крім того, колегія суддів, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 120/3929/19-а.
Перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат у розрізі видів наданих послуг, їх співмірність та пропорційність, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником позивача були подані:
1) копія договору про надання правової допомоги від 12.04.2019 №2-1/33-2019 та копія Додаткової угоди №5 від 05.07.2022 року до договору про надання правової допомоги від 12.04.2019 №2-1/33-2019. 
Відповідно до пункту 5.2 Договору для оплати наданих послуг Об`єднання надає Довірителю оригінал рахунку-фактури і Акта приймання-передачі послуг. 
До підготовки вищезазначених документів звичайно Об`єднання надсилає Довірителю детальну Специфікацію, як описано у п.5.6, в якій звичайно зазначається: 
- Власне надані послуги (опис послуг); 
- Адвокати-учасники Об`єднання та їх помічники, які надавали послуги; 
- Кількість відпрацьованих ними годин; 
- Вартість наданих послуг, розрахованих на основі індивідуальних погодинних ставок задіяних адвокатів-учасників Об`єднання та їх помічників. 
2) Інформація про визнання та репутацію КМ Партнери.
3) Інфоомація щодо присуджених судами витрат на правничу допомогу адвокатів АО «КМ Партнери».
4) Оригінал ордера.
5) копія рахунка-фактури №182 від 24 грудня 2025 року.
6) копія платіжного доручення №20101369 від 31 грудня 2025 року. 
7) копія банківської виписки за 31 грудня 2025 року.
8) копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката Куліди А.А. 
9) витяг з Єдиного Реєстру адвокатів України на ім`я Куліди А.А. 
10) копія акта приймання-передачі послуг від 24 грудня 205 року, згідно з яким відповідно до Договору про надання правової допомоги №2-1/33-2019 від 12.04.2019 на замовлення Довірителя Об`єднанням у період з 01 по 31 жовтня 2025 року було надано професійну правову (правничу) допомогу у зв`язку із представництвом інтересів Довірителя під час супроводження у Шостому апеляційному адміністративному суді справи № 640/3561/21 щодо часткового скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 20.11.2020 року № 00139040103. 
До вищезазначених робіт було залучено Учасників Об`єднання, якими було здійснено наступні роботи та витрачено наступну кількість годин: 
Підготовка Відзиву на апеляційну скаргу відповідача, включаючи: аналіз Апеляційної скарги; аналіз рішення суду першої інстанції; аналіз релевантного законодавства та судової практики; аналіз матеріалів справи; підготовка проекту Відзиву та подача до суду через систему «Електронний Суд». 
Кількість витраченого часу – 15,6 (15 год 42 хв.). 
Ставка учасника, грн/год – 4 800,00. Загальна вартість – 74 880,80 грн. 
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави (п. 1); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п. 2); представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 6).
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 2040/6997/18 підкреслив, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Судовою колегією враховується, що при розгляді справи у суді першої та апеляційної інстанціях брало участь одне й те ж саме адвокатське об`єднання, що свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення. 
Аналогічний за змістом висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 13 грудня 2023 року у справі № 160/17139/20.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Відтак умова договору від 12.04.2019 року №2-1/33-2019 про індивідуальні погодинні ставки адвокатів-учасників Об`єднання та їх помічників, стосується виключно відносин між клієнтом та адвокатом, та не може бути преюдиційною обставиною для суду.
Викладене, на переконання судової колегії, свідчить, що розмір заявленої до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу в сумі 74 880,00 грн є явно завищеним, а відтак не відповідає критерію як співмірності та з огляду на викладені вище обставини й обґрунтованості.
Таким чином, враховуючи існування усталеної судової практики щодо спірних правовідносин, ненадання доказів виняткового значення цієї справи для позивача та обґрунтувань неминучості і обов`язковості понесених останнім витрат саме у такому розмірі, очевидну неспівмірність заявленої до відшкодування суми, а також необґрунтованість ряду включених до акта від 24 грудня 2025 року витрачених годин, колегія суддів приходить до висновку, що останні з огляду на співрозмірність, пропорційність та обґрунтованість підлягають присудженню за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" у розмірі 40 000,00 грн. 
Керуючись ст. ст. 132, 135, 139, 241, 242, 252, 325, 329 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:

Заяву Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" про ухвалення додаткового судового рішення – задовольнити частково. 
Ухвалити додаткову постанову щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 640/3561/21. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3, код ЄДРПОУ 44082145) на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 19-21А; код ЄДРПОУ 25394566) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Сорочко Є.О.

Суддя Чаку Є.В.