Справа № 148/1375/26 
Провадження №2-а/148/20/26 
Р І Ш Е Н Н Я
 Іменем України

04 червня 2026 року Тульчинський районний суд 
Вінницької області 

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. 
при секретарі Ліванчук А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині в порядку письмового спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з вказаним вище позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.04.2026 начальником відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів - старшим державним інспектором з охорони навколишнього середовища державної екологічної інспекції Вінницької області Шевчуком Максимом Миколайовичем відносно нього винесено постанову №04/006, дана постанова винесена у його відсутність та ґрунтується лише на складеному відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 188-5 КУпАП №016138 від 16.04.2026, в якому викладені обставини не підтверджені доказами та свідками.
Вважає, що протокол не може бути визнаний належним доказом по даній справі, оскільки він не є самостійним беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення, і викладені в ньому обставини повинні бути підтверджені іншими доказами. Окрім того, при складанні протоколу було зазначено одним з порушень, що підприємством не виконано пункти припису №3,5 та 6 від 28.09.2021, тобто вимоги припису який вручався підприємству п`ять років тому, що свідчить про пропущення термінів притягнення до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, посадовою особою Державної екологічної інспекція у Вінницькій області не було встановлено особу яка безпосередньо на КП «Тульчинводоканал» відповідальна за дотримання природоохоронного законодавства. При повідомленні (інформуванні) інспектора, що на підприємстві у відповідності до наказу начальника КП «Тульчинводоканал» №79 від 31.12.2025 «Про призначення відповідальної особи за охорону природоохоронного законодавства» призначено відповідальним з питань охорони навколишнього природного середовища в.о. головного інженера Янченка Анатолія Миколайовича, даний наказ до уваги взято не було і його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Розгляд справи відбувся за його відсутності, що позбавило можливості надати об`єктивні пояснення.
За наведених обставин вважає, що оскаржувана постанова є необ`єктивною, необґрунтованою, винесеною з порушенням встановленого законодавством порядку та за відсутності достатніх даних про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП.
На підставі викладеного просив оскаржувану постанову скасувати а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Також просить поновити строки на оскарження постанови № 04/006 від 21.04.2026 у зв`язку із тим, що дана постанова була отримана ним поштовим відправленням лише 29.04.2026. 
В судове засідання сторони не викликалися, у зв`язку з чим у відповідності з ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. 
Відповідач - представник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до суду направив відзив на позов (а.с.26-49), в якому останній вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови № 04/006 від 21.04.2026 є безпідставним та необґрунтованим. Оскільки своєю бездіяльністю ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 188-5 КУпАП. 
Свою позицію представник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області мотивував тим, що 16.04.2026 начальником відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Шевчуком М.М., було здійснено перевірку на Комунальному підприємстві «Тульчинводоканал». Підставою для проведення позапланової перевірки установи є стан виконання вимог припису від 28.09.2021, складеного під час попередньої перевірки. В ході позапланової перевірки встановлено, що КП «Тульчинводоканал» не виконанні вимоги припису від 28.09.2021, а саме п. п. 3, 5 та 6. В ході перевірки спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Інспекції 15.04.2026 двічі відібрано проби зворотних вод на випуску у водний об`єкт (р. Сільниця) вище та нижче скиду. За результатами досліджень встановлено перевищення граничнодопустимих концентрації нормативів ГДС по: азоту амонійному 29,537мг/дм3/24,37 мг/дм3 (норматив 2,0 мг/дм3), фосфатам 6,66 мг/дм3/5,882 мг/дм3 (норматив 2,25 мг/дм3), хлоридам 180,342 мг/ дм3/165,313мг/дм3 (норматив 150,54 мг/дм3). Таким чином, підприємство в період з 15.09.2021 по 15.04.2026 здійснює наднормативний скид забруднюючих речовин у водний об`єкт із зворотними водами з перевищенням граничнодопустимих концентрацій, що призводить до забруднення поверхневих вод.
Відтак, за результатами проведеного позапланового контрольного заходу начальником відділу державного екологічного нагляду ( контролю) водних ресурсів - старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Шевчуком М.М., було складено протокол № 016138 16.04.2026 за ст.188-5 КУпАП, у присутності ОСОБА_2 , та повідомленого останнього, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв 21 квітня 2026 року в приміщенні Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, за адресою: вулиця 600-річчя, 19 місто Вінниця. Доказом чого є наявний підпис ОСОБА_1 в протоколі № 016138 від 16.04.2026 та відмітка про отримання другого екземпляру протоколу №016138, в якому зазначено відомості про розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення був складений у відношенні ОСОБА_2 , з тієї причини що відомості і наказ про відповідальну особу з питань охорони навколишнього природного середовища представнику Інспекції не були надані. В протоколі Боровським О.М. також не надані пояснення з цього приводу чи заперечення.
Наказ «Про призначення відповідальної особи за охорону природоохоронного законодавства» від 31.12.2025 №79, що долучений позивачем до позовної заяви, при складані протоколу про адміністративне правопорушення начальнику відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів - старшому державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Шевчуку М.М. не надавався.
Отже, посадовою особою Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, при розгляді адміністративної справи 21.04.2026 старшим інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Шевчуком М.М., було вжито всіх заходів, щодо прийняття законного та справедливого по справі рішення, також зі сторони Інспекції було дотримано процедури, щодо розгляду справи, відповідно до вимог статей 279 та 280 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення № 04/006 відносно ОСОБА_2 начальника Комунального підприємства «Тульчинводоканал» за порушення ст. 188-5 КУпАП є законною та обґрунтованою, тобто прийнятою за результатами всебічного, повного і об`єктивного дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Згідно з вимогами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь, визначає Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" .
За приписами ст. 34 Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища"  завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.
Відповідно до статті 35 Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.
Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.
Згідно з п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 454/2011, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр). Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Відповідно до п.п.7 п.4 Положення Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань, зокрема, складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом.
Пунктом 7 Положення передбачено, що Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).
Судом встановлено, що 16.04.2026 начальником відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області – Шевчуком М.М., складено протокол № 016138 про адміністративне правопорушення відносно начальника Комунального підприємства «Тульчинводоканал» ОСОБА_1 . Відповідно до змісту протоколу ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.188-5 КУпАП та порушив ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме зазначено, що ОСОБА_1 , будучи відповідальною посадовою особою, допустив порушення невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, а саме: не в повній мірі виконано вимоги припису від 28.09.2021, а саме п. п. 3, 5 та 6. Підприємство в період з 15.09.2021 по 15.04.2026 здійснювало наднормативний скид забруднюючих речовин у водний об`єкт із зворотними водами з перевищенням граничнодопустимих концентрацій, що призводить до забруднення поверхневих вод  (а.с. 33).
Постановою № 04/006 від 21.04.2026, винесеною начальником відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області-Шевчуком М.М., позивач був притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП, за якою на нього був накладений штраф у розмірі 340 грн. (а.с.4).
Диспозицією ст. 188-5 КУпАП передбачена відповідальність посадових осіб за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.
Зі змісту ст. 188-5 КУпАП вбачається, що суб`єктом відповідальності за цим адміністративним правопорушенням є посадова особа до повноважень та обов`язків якої безпосередньо входить виконання зазначених розпоряджень чи приписів, зокрема, контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища. 
В силу приписів ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Судом встановлено, що наказом начальника КП «Тульчинводоканал» Олегом Боровським № 79 від 31.12.2025 про призначення відповідальної особи за охорону природоохоронного законодавства призначено в.о. головного інженера Янченко Анатолія Миколайовича (а.с. 5).
З огляду на таке, суд приходить до висновку, що позивач не є відповідальною особою за правопорушення, яке йому ставиться в провину відповідачем.
Матеріалами справи підтверджується, що на підприємстві чітко розмежовано сфери відповідальності та призначено окрему посадову особу, відповідальну за контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища. Відповідач під час винесення постанови не врахував положення внутрішніх організаційно-розпорядчих документів підприємства КП «Тульчинводоканал». 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленої законом процедуру складання протоколу та постанови, та відповідно притягнення особи до адміністративної відповідальності, допущено неповноту і однобічність при з`ясуванні всіх обставин справи, не конкретизовано суті самого правопорушення, та відповідно не надано їм належної оцінки.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ст. 2 ч.3 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Згідно із положеннями ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа в його вчинені, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оскільки притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося без належних підстав та без з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи, і в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів правомірності винесеної ним постанови, то суд приходить до обґрунтованого висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося з порушенням діючого законодавства.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 188-5 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.
У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).
Пункт 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
При цьому, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості, саме уповноважена посадова особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Як вбачається із матеріалів справи, вказаним вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в повній мірі не відповідає. Відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1 , що позбавило можливості останнього надати об`єктивні пояснення. Тому, відповідач фактично обмежився лише формальним складанням постанови, а відтак постанова за справою про адміністративне правопорушення є неправомірною, прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, оскільки має місце порушення норм процесуального права при винесені оскаржуваної постанови.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватися «згідно із законом».
У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
На переконання суду, встановлені в ході розгляду справи обставини, у своїй сукупності свідчать про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови.
Слід зауважити, що вимоги ст. 286 ч.3 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
В свою чергу хоч і відповідач заперечив позовні вимоги, однак його доводи наведені ним у відзиві не спростовують позовні вимоги, суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог ст. 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача враховано вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, тому суд доходить висновку, що при винесенні спірної постанови начальником відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області – Шевчуком М.М. від 21.04.2026 № 04/006 неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, прийнята відповідачем не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, основана на припущеннях і в порушення прав позивача, чим порушено норми процесуального права, тому є протиправною та відповідно підлягає скасуванню. 
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Верховний Суд у постанові від 27.06.2019р. зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів, старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області – Шевчука М.М. від 21.04.2026 №04/006 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.188-5 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Відповідно до ст. 139 ч.1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень слід стягнути судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Так як позивачу постанова №04/006 від 21.04.2026 про адміністративне правопорушення на місці не вручалась, про неї позивач дізнався лише 29.04.2026, а отже він не міг на протязі 10 днів після винесення оскаржуваної постанови, оскаржити дану постанову, то суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду про скасування постанови з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 188-5 КУпАП, ст. ст. 245, 251, 268, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 72, 76-79, 90, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд, - 

У Х В АЛ И В:
Визнати причину пропуску звернення ОСОБА_1 до суду поважною і поновити строк звернення.
Позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Постанову №04/006 від 21.04.2026 винесену начальником відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області – Шевчуком М.М. про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.188-5 КУпАП – скасувати.
Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП – закрити
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 37979894, місцезнаходження якого: вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, Вінницька область, 21021 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 - 1331,20 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Суддя: