Справа №635/1798/26
Провадження №1-кп/635/882/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження № 62024170020011818 від 24 грудня 2024 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді старшого стрільця-оператора 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26 червня 2023 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 26 грудня 2023 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільненого 24 травня 2024 року умовно-достроково на 10 місяців 16 днів, 
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом у військовому званні солдат, перебуваючи на посаді старшого стрільця-оператора 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та незаконно, тимчасово ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості проходити військову службу, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 08 жовтня 2024 року у невстановлений час, але не пізніше 17:00 години, самовільно залишив місце служби в районі н.п. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області та до 19 січня 2026 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 України як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення кримінального правопорушення за обставин, викладених вище у даному вироку. Так ОСОБА_3 пояснив, що 08 жовтня 2024 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд до 19 січня 2026 року до затримання. 
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, є військовослужбовцем військової служби за контрактом на посаді старшого стрільця-оператора 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, розлучений, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, який відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.
Підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання судом не встановлено. 
При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 26 грудня 2023 року засуджений вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільненого 24 травня 2024 року умовно-достроково на 10 місяців 16 днів.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 грудня 2023 року, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання у відповідності до положень ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка на момент постановлення вироку складає 10 місяців 16 днів.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 19 січня 2026 року.
Судові витрати та речові докази поданому кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2023 року остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку – з 08 травня 2026 року.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення з 19 січня 2026 року по 07 травня 2026 року включноз розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а обвинуваченим, який тримається під вартою – в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1