Справа № 342/335/26
Провадження № 2/342/500/2026

РІШЕННЯ  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Федів Л.М.
за участю секретаря судового засідання Москалюк А.Р.
розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Городенка справу за позовом ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, б. Лесі Українки, 34, оф. 333, ЄДРПОУ: 43541163), в інтересах якого діє представник – М. Хлопкова, через систему "Електронний суд", звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №178719 від 10.04.2025 у розмірі 12168,88 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що 10.04.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 178719 на суму 11 765,00 грн. Згідно з Правилами до укладення Кредитного договору, Позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надано Паспорт споживчого кредиту у вигляді додатку до оферти/проекту кредитного договору. Під час реєстрації, відповідно до встановленого порядку та інструкцій, розміщених на сайті Кредитодавця, Відповідач пройшов процедури встановлення особи та підтвердження її достовірності, надавши необхідні персональні дані для укладення Кредитного договору. Первісний кредитор здійснив ідентифікацію та верифікацію Позичальника на підставі отриманих від нього відомостей та документів, а також за допомогою системи BankID НБУ, що було передбачено та погоджено умовами Кредитного договору. Позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний Кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом 791096b4, що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами. З урахуванням викладеного, наявність електронного підпису Відповідача підтверджує його волевиявлення, згоду з умовами надання кредиту, а також факт належного інформування Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі істотні умови, передбачені чинним законодавством України. Відповідач під час укладення Кредитного договору ознайомився з його текстом та змістом, зокрема з графіком щомісячних платежів за кредитним договором та паспортом споживчого кредиту, жодних заперечень щодо уточнення або зміни викладення умов Кредитного договору Відповідачем не висловлювалося, а також він погодився, що зміст Кредитного договору не порушує його законних прав та інтересів, що підтверджується його електронним підписом. 
На виконання умов Кредитного договору, 10.04.2025 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № 5169-36ХХХХХХ-9062 Відповідача, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Первісного кредитора. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів. Зазначено, що умовами Кредитного договору передбачено проведення взаємозаліку, відповідно до якого надані кредитні кошти були спрямовані не лише на їх безпосереднє перерахування Позичальнику на картковий рахунок, а й на зарахування зустрічних однорідних вимог шляхом погашення заборгованості Позичальника за раніше укладеними кредитними договорами з Кредитодавцем.
16.04.2025 Первісний Кредитор та Позивач уклали Договір факторингу № 16042025 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру прав вимог № 5 від 05.08.2025 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 5 від 05.08.2025 до Договору факторингу, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача.
Згідно з умовами Кредитного договору Відповідач зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному Кредитним договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить – 13 068,88 грн, яка складається з: 11 765,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 2,88 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 401,00 грн - заборгованість по комісії; 900,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). При цьому зазначено, нарахування відсотків за Кредитним договором здійснювалося виключно Первісним кредитором.
Звертаючись в суд із позовом представник позивача просить заявлені вимоги задовольнити у розмірі 12168,88 грн, що складаються із 11765,00 грн заборгованості за тілом, 2,88 грн заборгованості за відсотками та заборгованості за комісією 401,00 грн. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн покласти на відповідача.
Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутностю позивача. У випадку неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав.
У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи.
Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивач подав докази, які вважав достатніми для розгляду справи, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит».
Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 10.04.2025 з метою отримання кредиту, ОСОБА_1 звернувся із заявою на видачу кредиту №100803476, в якій вказав свої персональні дані, основні параметри кредиту, контактну інформацію. 
10.04.2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс»» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 178719 (індивідуальна частина) в електронному вигляді із застосуванням одноразового ідентифікатора як електронного підпису.
Згідно п. 2.2.1 договору загальний розмір кредиту становить 11765,00 грн, що надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 9991,02 грн для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №17954 від 19.02.2025 укладеним з кредитодавцем; у розмірі 9,23 грн на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_2 ; у розмірі 1764,75 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.
Згідно п. 2.3 договору, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10% річних. Тип процентної ставки фіксована.
Згідно п. 2.4 кредитного договору, знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.
Згідно п. 2.5 договору, комісія за надання кредиту складає 1764,75 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 15,00 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.
Загальний строк кредитування за цим договором складає 183 днів з 10.04.2025 по 10.10.2025. 
Вищевказані умови договору узгоджуються з інформацією, яка наведена в Паспорті споживчого кредиту.
Згідно графіку платежів за кредитним договором, який є додатком до договору про споживчий кредит №178719 від 10.04.2025, кількість днів у розрахунковому періоді 183; чиста сума кредиту 11774,46 грн; сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 11765,00 грн; проценти за користування кредитом 3,46 грн; платежі за додаткові та супуні послуги: за обслуговування кредитної заборгованості 6,00 грн, комісія за надання кредиту 1764,75 грн, реальна річна процентна ставка 76,88, загальна вартість кредиту 13539,21 грн.
Згідно довідки про проведення взаємозаліку від 03.11.2025 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» на підтвердження факту проведення взаємозаліку зобов`язань між сторонами в межах виконання умов кредитного договору засвідчує, що відповідні операції були здійснені у встановленому порядку: кредитний договір №178719, дата кредитного договору 10.04.2025 року, сума кредиту 11765,00 грн, сума перерахована на погашення заборгованості за договором взаємозаліку 9991,02 грн, сума перерахування на картковий рахунок позичальника 9,23 грн, комісія 1764,75 грн, договір взаємозаліку 171954, дата договору взаємозаліку 19.02.2025.
Згідно з листом АТ КБ «ПриватБанк» від 07.04.2026 року та виписки за договором №б/н за період 10.04.2025-15.04.2025 на картку відповідача № НОМЕР_3 , 10.04.2025 було здійснено зарахування грошових коштів у сумі 9,23 грн.
16.04.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 16042025.
Згідно вищевказаного договору, витягу з додатку №1 до договору факторингу № 16042025 від 16.04.2025 - реєстру прав вимоги №5 від 05.08.2025, акту приймання-передачі реєстру прав вимоги №5 ТОВ «Юніт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс», зокрема і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 178719 від 10.04.2025 року.
Карткою обліку виконання договору №178719 стверджується, що 10.04.2025 ОСОБА_1 надано кредит в сумі 11765,00 грн, у період з 11.04.2025 по 05.08.2025, нараховано: проценти у сумі 2,88 грн., пеню у розмірі 900,00 грн, комісію у розмірі 401,00 грн, загальна сума 13068,88 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку, наданих позивачем, за період з 05.08.2025 року до 01.11.2025 року загальна сума заборгованості відповідача станом на 01.11.2025 за кредитним договором №178719 становить 13068,88 грн, яка складається з: 11765,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту; 2,88 грн простроченої заборгованості за процентами; 401,00 грн простроченої заборгованості за комісією, 900 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня,штрафи).
Будь-яких доказів, які б спростовували проведені позивачем розрахунки заборгованості за вказаними договорами, відповідачем по справі суду не представлено. 
Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.
Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями і підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного підпису одноразовим ідентифікатором, якщо сторони домовилися про такий спосіб підписання. Судом встановлено, що спірні договори були укладені в електронній формі, підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а доказів того, що відповідач не проходив ідентифікацію або не отримував кредитні кошти, матеріали справи не містять.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Частиною 1 ст.601 ЦКУ визначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Взаємозалік заборгованостей - це спосіб розрахунків між сторонами, за якого взаємні грошові вимоги (заборгованості) погашаються частково або повністю шляхом зарахування.
Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями ч.1ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до приписів частин 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором; розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.
Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивач, відповідно до умов договору факторингу №16042025 від 16.04.2025, витягу з додатку №1 до договору факторингу № 16042025 від 16.04.2025 реєстру прав вимоги №5 від 05.08.2025, акту приймання-передачі реєстру прав вимоги №5 має право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 178719.
Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості, які не спростовані відповідачем, останній свої зобов`язання не виконав і не повернув отримані суми коштів: у розмірі 9991,02 грн для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №17954 від 19.02.2025 укладеним з кредитодавцем та у розмірі 9,23 грн на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_3 , відсотки за користування кредитними коштами у встановлені договором розмірі та строки у розмірі 2,88 грн.
У зв`язку з цим, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за: Кредитним договором №№ 178719 від 10.04.2025 -11765,00 грн заборгованості за тілом, 2,88 грн заборгованість за відсоткамиє обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення на загальну суму 11767,88 грн.
Щодо вимог про стягнення комісії за управління та обслуговування кредиту, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до пункту 2.4 кредитного договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200 грн. Розмір комісії та обслуговування кредиту не може бути змінено.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку. Позикодавцем в договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються ОСОБА_1 та за які кредитором встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Ураховуючи, що кредитор не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення заборгованості по комісії є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23, у постанові від 17 квітня 2024 року у справі № 754/644/21.
Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією у розмірі 401 грн.
У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, в саме слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму 11767,88 грн, що складається з: 11765,00 грн заборгованості за тілом, 2,88 грн заборгованість за відсоткамиа в решті позовних вимог слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжною інструкцією №34840 від 20.01.2026 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2662,40 гривень.
Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 12168,88 грн, однак позов підлягає задоволенню на суму 11767,88 грн, тобто відсоток задоволених позовних вимог становить 96,71 % (11767,88 : 12168,88 х100), тому сума судового збору, яка підлягає стягненню, складає 2574,81 грн (2662,40 х 96,71 % : 100).
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, суд враховує наступне.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч. 3 ст. 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Представник позивача в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу долучено копії: договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, укладений між ТОВ "Юніт-Капітал" та адвокатським бюро «Соломко та партнери», протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, додаткової угоди №25771367441 до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, акт прийому – передачі наданих послуг від 01.11.2025, де вказано що послуг надано на загальну суму 7000,00 грн.
У зв`язку з викладеним, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу, на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.
На підставі ст. ст. 207, 509, 526, 530, 610-612, 626-629, 638, 639, 1048, 1054, 1055 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт капітал” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал”, код ЄДРПОУ 43541163 заборгованість за договором про споживчий кредит №178719 від 10.04.2025 розмірі 11767,88 грн (одинадцять тисяч сімсот шістдесят сім гривень 88 копійок), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2574,81 грн (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири гривні 81 копійки) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн ( дві тисячі гривень 00 копійок)
В решті задоволення вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал”, код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 01133, м.Київ, б.Лесі Українки, буд.34, офіс 333.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення складено 15.06.2026.

Суддя: Федів Л. М.