РІШЕННЯ
іменем України
11 травня 2026 року	Справа №451/628/26	
 	Провадження № 2/451/451/26	

Радехівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді - Патинок О.П.
секретар судового засідання - Ференс І.І.
Справа № 451/628/26
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Радехів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру сплати аліментів,-
з участю представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 

в с т а н о в и в:
Описова частина рішення: 08.04.2026 через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру сплати аліментів.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2026 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17.05.2019 у справі № 446/2498/18 затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якою відповідач зобов`язаний добровільно сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 2 250 грн на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наразі відповідач добровільно сплачує 3 000 грн на місяць (понад суму, встановлену мировою угодою), однак і ця сума є вкрай недостатньою для утримання двох дітей. З моменту укладення мирової угоди суттєво змінилися обставини, що відповідно до статей 192, 198 Сімейного кодексу України є підставою для зміни розміру аліментів. Навіть фактична добровільна виплата відповідачем у розмірі 3 000 грн є меншою за встановлений мінімум. Отже, розмір аліментів, встановлений у 2019 році, не лише не відповідає реальним потребам дітей, а й є меншим від мінімального гарантованого законом розміру. Це є самостійною та безумовною підставою для зміни розміру аліментів відповідно до вимог чинного законодавства. На момент укладення мирової угоди (травень 2019 року) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мала 15 років і перебувала у вікові групі від 6 до 18 років. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала 8 років та перебувала у тій самій віковій групі. Наразі ОСОБА_4 є неповнолітньою (14 років станом на 2025 рік), перебуває у підлітковому віці, коли потреби у харчуванні, одязі, освіті та розвитку є значно більшими, ніж у молодшому шкільному віці. Зростання дітей та зміна їхніх вікових потреб є самостійною підставою для перегляду розміру аліментів, оскільки потреби дітей об`єктивно збільшились порівняно з 2019 роком. Таким чином, обґрунтований розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 має становити не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (3 512 грн), тобто не менше 1 756 грн на місяць, а з урахуванням реальних потреб дитини – у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму, тобто 3 512 грн на місяць. Таким чином, з моменту затвердження мирової угоди у травні 2019 року відбулись такі суттєві зміни обставин, які є підставою для перегляду розміру аліментів відповідно до статей 192, 198 Сімейного кодексу України. Щодо неповнолітньої дитини — ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дитина є неповнолітньою та потребує щомісячного утримання до досягнення нею повноліття. Щодо повнолітньої особи з інвалідністю — ОСОБА_5 є особою з інвалідністю II групи з дитинства, що підтверджується: — Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 25.09.2025 (рішення № 59/25/2959/Р): встановлено інвалідність II групи з дитинства, дата повторного оцінювання — 01.10.2027. Виписками з медичної карти стаціонарного хворого КНП ЛОР ЛОКПНД (м. Львів): встановлено основний діагноз F 07.9 — розлади психіки та поведінки на грунті раннього органічного ураження головного мозку з вираженими мовними, когнітивно-поведінковими, емоційно-вольовими порушеннями, зниженою інтелектуальною продуктивністю, сталою соціально-трудовою та побутовою дезадаптацією; — Рекомендаціями індивідуальної програми реабілітації від 25.09.2025 (№ 59/25/2959/І): задокументовано виражений ступінь обмеження здатності до контролю за поведінкою, до здобуття освіти та до трудової діяльності. Відповідно до медичної документації ОСОБА_5 потребує систематичної реабілітації та медичного супроводу. Зокрема, медичними висновками підтверджено необхідність: постійного спостереження лікарів-спеціалістів (психіатр, невролог); регулярного стаціонарного лікування у психіатричному закладі; медикаментозної терапії (ламотрин, клопіксол, когнум, вітаміни групи В, тощо); проходження реабілітаційних курсів. Усі ці витрати є систематичними та значними, і повністю покладаються на матір. Психічний стан доньки є тяжким та стійким: вона ніколи не працювала і не може працювати, перебуває на постійному спостереженні психіатра, неодноразово проходила стаціонарне лікування. Відповідно до медичної документації вона потребує постійного нагляду та допомоги з боку близьких осіб, безпорадна в побуті, соціально дезадаптована. Позивачка здійснює постійний догляд за повнолітньою донькою з інвалідністю, що фактично позбавляє її можливості повноцінно працювати. ОСОБА_6 є непрацездатною особою з інвалідністю, яка потребує постійного утримання. Щомісячні витрати на її утримання, медикаменти, лікування та догляд значно перевищують можливості матері. Позивачка не працює, оскільки змушена здійснювати постійний догляд за донькою з інвалідністю з психічним розладом. Основним джерелом існування сім`ї є державна допомога по інвалідності дитини та аліменти. Просить суд змінити розмір аліментів на неповнолітню дитину — ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання цієї заяви і до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки з інвалідністю — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (інвалідність II групи з дитинства, основний діагноз F 07.9), — у розмірі 7 000 (семи тисяч) гривень щомісячно на весь період встановленої інвалідності, починаючи з дати подання цієї заяви. 
07.05.2026 від представника відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_7 надійшов відзив на позовну заяву, та уточнення відзиву на позовну заяву про зміну розміру аліментів, згідно якого відповідач частково визнає позовні вимоги та погоджується сплачувати аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів. Стосовно сплати аліментів на ОСОБА_9 , то позивач не погоджується на стягнення аліментів, по тій причині, що у нього немає такої матеріальної можливості та позивачем не надано доказів, що вона несе витрати на ОСОБА_9 в такому розмірі. Відповідач готовий у випадку потреби за домовленістю з матір`ю дитини надавати кошти на ОСОБА_9 в міру матеріальної можливості. У позові вказано, що відповідач не бере участі в утриманні дітей, всі витрати покриваються виключно позивачкою. Вказує, що крім сплати аліментів, відповідач дав молодшій дочці банківську картку, на яку скидає кошти. На телефон йому приходить повідомлення, які витрати робить дитина, скільки залишилось. Картку він поповнює додатково, не за рахунок аліментів. Також дитина просить гроші, якщо хоче поїхати на екскурсію чи на інші вартісні потреби. Батько постійно спілкується з дітьми, цікавиться їх життям. Забирає їх щороку на літні та зимові канікули до себе або до своєї матері. Переважно усі літні канікули вони проводили у м. Рудки, де їм найбільше подобається, бо мають подруг. Це підтверджується довідкою релігійної громади «Храм Пресвятої Євхаристії» м.Рудки, де вказано, що ОСОБА_10 з 01.07.2025 року по 15.08.2025 року перебувала у м.Рудках та брала активну участь у духовно-просвітницьких заходах . Також у період Різдвяних Свят у 2024 році ОСОБА_8 разом із учасниками УМХ брала участь у заходах зі збереження християнських традицій. ОСОБА_9 також проживала на канікулах у мами відповідача. Позивач та відповідач спілкувались та погоджували добровільно усі матеріальні питання та участь у вихованні дочок. Відповідач надавав матеріальну підтримку дітям. Сплачувати щомісячно по 7 000 грн на ОСОБА_11 відповідач не має можливості. З нього уже стягуються аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_12 в розмірі 1/4 частки від заробітку, що підтверджується судовим наказом Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.04.2026. Також відповідач допомагає своїй матері, яка є пенсійного віку. Позивачем не надано доказів, що на ОСОБА_9 витрачається вказано позивачкою сума кожного місяця. Крім того, позивачка отримує соціальну допомогу на ОСОБА_9 . Відповідач працює офіційно в ТзОВ « ЕММ ЮКРЕЙН» водієм автотранспортних засобів, має середній заробіток в межах 20 000 грн. Інших доходів у нього немає. Тому аліменти на ОСОБА_9 будуть надмірним тягарем, він залишиться абсолютно без коштів. Відповідач несе також витрати із заробітку на дорогу маршруткою (приблизно 3 000 в місяць) на комунальні послуги (2 500 грн), на продукти харчування та інші найнеобхідніші потреби. Позивачка не надала належних та допустимих доказів ( чеки, квитанції тощо), які б свідчили про витрати на ОСОБА_9 , а також доказів про матеріальне становище відповідача та спроможність сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Враховуючи вищенаведене, позивач не відмовляється від утримання як своєї неповнолітньої дочки так і старшої дитини з інвалідністю, однак в міру свого матеріальної можливості. А також він і надалі бажає забирати дітей до себе на усі канікули. Просить суд призначити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно до повноліття дитини. В інших позовних вимогах відмовити. 
Позиція учасників провадження в судовому засіданні 
Представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Вказала, що з відзивом на позовну заяву ознайомилася, проте відповіді на відзив готувати не буде. Крім того, просить суд залишити без розгляду подані нею клопотання про витребування доказів в позовній заяві та в клопотанні про витребування доказів від 14.04.2026.
Заяви (клопотання) учасників справи
07.05.2026 представник відповідача у поданому відзиві від 07.05.2026 просить суд розгляд справи проводити без участі відповідача та представника відповідача (а.с.61-62).
Процесуальні дії у справі
10.04.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь №2589020 від 10.04.2026 щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.
Ухвалою судді від 10.04.2026 матеріали позовної заяви залишено без руху.
Ухвалою судді від 15.04.2026 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.
07.05.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення до 11.05.2026 15 год. 50 хв.

Мотивувальна частина рішення: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Судом встановлено, що згідно копії Витягу з реєстру територіальної громади 2026/005170296 від 01.04.2026 ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 29.04.2025 (а.с.17).
Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади 2026/005170084 від 01.04.2026 - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 29.10.2024 (а.с.18).
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади 2026/005170341 від 01.04.2026 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 29.10.2024 (а.с.19).
Відповідно до Довідки про відсутність індивідуальних відомостей про особу, виданої Пенсійним фондом України від 01.04.2026 за даними ОСОБА_5 відсутні відомості про: страховий стаж; заробітну плату (дохід або грошове забезпечення); будь-які дані, необхідні для обчислення страхових виплат (а.с.20).
Згідно довідки реєстру Індивідуальні відомості про застраховану особу, сформованої Пенсійним фондом України 01.04.2026 ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт: НОМЕР_2 . Трудова діяльність з 2000 по 2022 р.р., трудова діяльність припинена з липня 2022 року (а.с.21-23).
Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_2 позивач – ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.26-28).
Згідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 відповідач – ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.29-30).
Згідно копії паспорта громадянина України (ID-картка) №: НОМЕР_4 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та копії Свідоцтва про народження серія та №: НОМЕР_5 ОСОБА_5 народилася - ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №: 79, батько: ОСОБА_2 , мати: ОСОБА_1 (а.с.24, 24 зворот).
Згідно копії паспорт громадянина України (ID-картка) №: НОМЕР_6 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , копії Свідоцтва про народження, Серія та номер: НОМЕР_7 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 батько: ОСОБА_2 , мати: ОСОБА_1 (а.с.32-33).
Відповідно до копії ухвали Кам`янка- Бузького районного суду Львівської області №: 446/2498/18 від 17.05.2019 затверджено мирову угоду, за якою ОСОБА_2 зобов`язується добровільно сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох доньок ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у розмірі 2250 грн щомісячно (а.с.34 повтор.38).
Згідно з виписками із медичних карт №334-Д стаціонарного хворого від 23.04.2025 та №1284-Д стаціонарного хворого від 18.11.2024, виданими КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 має клінічний діагноз:F 07.9 — Розлади психіки та поведінки на грунті раннього органічного ураження головного мозку з вираженими мовними, когнітивно-поведінковими та емоційно-вольовими порушеннями, зниженою інтелектуальною продуктивністю, сталою соціально-трудовою та побутовою дезадаптацією. Соціальна дезадаптація: пацієнтка веде замкнутий спосіб життя, не має друзів, ніколи не працювала за фахом; побутова безпорадність: особа потребує постійної допомоги, нагляду та супроводу з боку близьких (матері) (а.с.11-13).
Відповідно до Висновку лікарської комісії КНП «Радехівська центральна районна лікарня» Радехівської міської ради щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу № 124 від 04.04.2025 - ОСОБА_5 (2003 р.н.) - особа з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу (інвалідність встановлена/переглянута 25.09.2015). Проживає разом із ОСОБА_1 (мати), яка проживає разом із хворою за адресою: м. Радехів (а.с.14).
Згідно Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 59/25/2959/В від 25.09.2025 КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) адреса: Львівська обл., Червоноградський р-н, Радехівська ОТГ с. Кути. Експертною командою встановлено: Стійкі виражені порушення функцій: контроль за своєю поведінкою, здатність до здобуття освіти та трудової діяльності. Помірні порушення: здатність до самообслуговування, спілкування та орієнтації; встановлено 2 ступінь обмеження життєдіяльності. Основний діагноз за МКХ-10: F07.9 (Розлади психіки та поведінки на грунті раннього органічного ураження головного мозку). Встановлена категорія: Особа з інвалідністю II (другої) групи. Причина інвалідності: Інвалідність з дитинства. Термін дії: Інвалідність встановлена з 22.09.2025 терміном на 2 роки. Дата повторного оцінювання: 01.10.2027 (а.с.15-16).
Відповідно до копії Посвідчення (Державна соціальна допомога), серії та номер: НОМЕР_8 , дата видачі: 11.12.2025 - ОСОБА_5 особа з інвалідністю з дитинства II групи. Згідно з відмітками у посвідченні, ОСОБА_13 призначено державну соціальну допомогу: термін призначення: з 22.09.2025 р. до 01.10.2027 р., розмір виплати: 2361 грн (станом на дату призначення) (а.с.31).
Згідно Витягу з рішення експертної команди (додаток до рішення № 59/25/2959/Р) від 25.09.2025, виданого КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», таким оцінено повсякденне функціонування особи - ОСОБА_5 (2003 р.н.), комісія визначила необхідність наступних видів допомоги: медична: реабілітаційна допомога у сфері охорони здоров`я; соціальна: потреба у соціальній та побутовій реабілітації (п. 5.4.2.3); державна підтримка: рекомендовано звернутися до ПФУ та органів соцзахисту для призначення виплат та отримання соціальних послуг (а.с.36-37).
Відповідно до Довідки, виданої Релігійною громадою «Храму Пресвятої Євхаристії» м. Рудки, Самбірсько-Дрогобицька єпархія УГКЦ від 20.04.2026 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) брала активну участь у духовно-просвітницьких заходах спільноти «Українська молодь — Христові» (УМХ) влітку 2025 року; волонтерських ініціативах та виховних зустрічах. ОСОБА_4 перебувала у м. Рудки за місцем проживання бабусі — ОСОБА_14 (а.с.64).
Згідно судового наказу, виданого Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області №:446/1131/26 від 30.04.2026 суд наказав стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_15 на утримання доньки ОСОБА_16 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 28.04.2026 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.65-66).
Відповідно до Довідка № 125 від 16.04.2026, виданої ТОВ «ЕММ ЮКРЕЙН»- ОСОБА_2 - водій автотранспортних засобів (працює на підприємстві з 29.07.2024). Сукупний дохід (брутто) за період з 01.01.2025 по 31.12.2025 - 330 239,65 грн; сума до виплати («на руки») - 254 284,51 грн (а.с.67).
Згідно Довідки, виданої Банюнинським старостинським округом (Новояричівська селищна рада Львівського району) від 14.04.2026 - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із ним проживають: ОСОБА_14 (1955 р.н.) — мати (зазначено, що зареєстрована, але не проживає), ОСОБА_15 (1998 р.н.) — дружина, ОСОБА_12 (2022 р.н.) — донька (а.с.68).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки за результатами розгляду справи
Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та надані докази в їх сукупності, суд приходить переконання про розгляд справи за наявними доказами та про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.
За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно з метою матеріального утримання дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини.
Частини 1-3 ст. 181 СК України передбачають, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у том числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платник аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Ураховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч. 2 ст. 184 СК розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може означати й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Як з`ясовано судом, розмір аліментів, які стягувались з відповідача на утримання їх спільних з позивачем дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 2250 грн щомісячно.
Сторона відповідача не заперечує щодо зміни розміру аліментів, зокрема, вказує, що частково визнає позовні вимоги та погоджується сплачувати аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів.
За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Таким чином, з врахуванням заявлених позовних вимог, визнання позову в цій частині відповідачем, стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частки не перевищуватиме законодавчо встановлений максимально дозволений розмір аліментів, згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 СК України.
Водночас, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки з інвалідністю — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (інвалідність II групи з дитинства, основний діагноз F 07.9), — у розмірі 7 000 (семи тисяч) гривень щомісячно на весь період встановленої інвалідності, починаючи з дати подання цієї заяви, відповідач заперечує повністю.
На вказані доводи сторони відповідача суд зазначає наступне.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання регулюються главою 16 СК Українию
Так, відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. 
Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. 
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, закон покладає на батьків обов`язок утримувати свою повнолітню дочку (сина) при наявності одночасно трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина).
Так, судом беззаперечно встановлено, що повнолітня донька сторін – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом з дитинства 2 групи, проживає з матір`ю, оскільки за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду. 
Мінімальний розмір призначеної державою допомоги за інвалідністю складає 2361 грн та є об`єктивно недостатнім для забезпечення належних умов проживання, харчування, лікування ОСОБА_5 .
При цьому заперечуючи позовні вимоги в цій частині відповідач не надав суду підтверджень щодо своєї неспроможності сплачувати аліменти на утриманні повнолітньої доньки із інвалідністю.
Суд надавши оцінку твердженням представника відповідача, щодо перебування на його утриманні іншої дитини та мами, яка є пенсійного віку, вважає, що такі жодним чином не звільняють його від обов`язку повноцінного утримання ОСОБА_5 , яка є інвалідом другої групи.
Вказане прямо підтверджується практикою Верховного Суду України у подібних правовідносинах, зокрема у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, у якій суд зазначив, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. 
Представник відповідача стверджує, що він надає матеріальну допомогу своїй мамі, яка є пенсіонером, проте останнім не надано рішення суду або правочинів, які б зобов`язували відповідача офіційно утримувати свою маму, а також не подано жодних фінансових доказів витрат: квитанцій на ліки, оплату послуг, медичних рахунків. Сам факт надання добровільної матеріальної допомоги мамі не є підставою для сплати аліментів на неповнолітню дитину у розмірі меншому, аніж визначеному законодавством. Водночас, обов`язок утримання дітей є прямим і безумовним, визначеним законом (ст. 180 СК України), і не може бути обмежений через родинні обставини повнолітніх батьків.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний та сімейний стан відповідача перебування на утриманні двох дітей, законодавче встановлення розміру аліментів на одну дитину, обов`язок обох батьків утримувати дітей, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_5 , яка є інвалідом другої групи в розмірі 5000 грн, який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача, позивача по справі.
Оскільки в діючому СК України не конкретизовано, до якого саме часу батьки зобов`язані утримувати повнолітню доньку, сина з інвалідністю, суд, відповідно до ч. 1 ст. 10 СК України, вважає за доцільне застосувати в цій частині правовідносин норму ст. 79 СК України, відповідно до якої: якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. 
Згідно ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, необхідно допустити до негайного виконання. 
Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вказана норма закону застосовується до виниклих правовідносин в силу ст. 201 СК України. 

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1331,20 грн.

Резолютивна частина рішення:
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:
частково задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру сплати аліментів.
Змінити розмір стягнення аліментів, стягуваних на підставі ухвали Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 травня 2019 року у справі №446/2498/18-ц.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Припинити нарахування і стягнення аліментів за виконавчим листом, згідно ухвали Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 травня 2019 року у справі №446/2498/18-ц та відкликати такий з дня набрання цим рішенням законної сили.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 аліменти в розмірі по 5000 (п`ять тисяч) грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, щомісячно, на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда другої групи, починаючи з дати звернення до суду, а саме з 08 квітня 2026 року та на весь період непрацездатності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 (одна тисяча триста тридцять одна грн, 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Представник позивача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Представник відповідача: Шачіна Наталія Миколаївна, адреса: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 11.05.2026.

Головуючий суддя	Патинок О. П.