ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 677/908/25
Провадження № 33/820/422/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Сидорука Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Сидорука Д.В. на постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2026,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
За постановою суду 27.04.2025 року о 23 год. 08 хв. в с. Радісне, по вул. Молодіжній, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 11183-110-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, захисник Сидорук Д.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Апелянт стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в м. Красилів, по вулиці Центральна, 63, висновок суду щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 є безпідставним, а протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 №605158, а саме керування ним транспортним засобом в с. Радісне складений з грубим порушенням вимог закону. Вважає, що суд першої інстанції грубо порушив право ОСОБА_1 на захист, оскільки розглянув справу за його відсутності, не зважаючи на те, що він перебував на стаціонарному лікуванні та з поважних причин не міг з`явитися в судове засідання. Апелянт стверджує, що суд не ознайомив ОСОБА_1 із зміненим щодо нього звинуваченням та не отримав його пояснень.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Сидорука Д.В., на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
З даних протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 605158 від 03.03.2026 вбачається, що в ньому зафіксовано суть правопорушення, а саме те, що 27.04.2025 року о 23 год. 08 хв. в с. Радісне, по вул. Молодіжній, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 11183-110-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими суддею по справі.
Суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.
Так, вина  ОСОБА_1 підтверджується даними:
-розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.04.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;
- відеозаписів адміністративного правопорушення, із сукупності яких встановлено, що водій ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем, був зупинений працівниками поліції, на пропозиції працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, після виявлення ознак алкогольного сп`яніння.
Ці обставини адміністративної справи давали місцевому суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З досліджених місцевим та апеляційним судом матеріалів справи та відеозапису, вбачається, що вони містять необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та на вимоги працівників поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовився.
Судом апеляційної інстанції враховано, передбачену законодавством процедуру оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, та порядок направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що 27.04.2025 року працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 11183-110-20» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу, у ході спілкування з ОСОБА_1 , поліцейські виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, у порядку, встановленому чинним законодавством, з роз`ясненням, що у разі відмови буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки та у медичному закладі, відмовився. У відповідь, працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про складання стосовно нього адміністративного протоколу. При цьому, відповідно до DVD диску від 03.03.2026, останньому, було роз`яснено, що стосовно нього буде складено новий протокол серії ЕПР1 № 605158 (а.с. 31), після дооформлення, та було повідомлено, що суті обвинувачення цей протокол не змінює, уточнюється лише місце вчинення адміністративного правопорушення. 
Наявний в матеріалах справи відеозапис містить відеофайли, які є цілісними, безперервними і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису апелянтом не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.
Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний та допустимий доказ у справі.
Відеозапис з нагрудної камери поліцейського є належним та допустимим доказом відповідно до ст. 251 КУпАП.
Наведенні в апеляційній скарзі твердження захисника, що 27.04.2025 о 23:08 ОСОБА_1 в м. Красилів, по вул. Центральна, 63, не керував транспортним засобом, а протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 №605158, в якому зазначено керування транспортним засобом в с. Радісне складений з грубим порушенням вимог закону, не заслуговують на увагу, оскільки виявивши помилку в протоколі серії ЕПР1 № 313699 від 28.04.2025 у зазначенні місця вчинення, правопорушення, постановою судді від 27.10.2025 протокол серії ЕПР 1 № 313699 від 28.04.2025 був направлений на до оформлення.
Після до оформлення місцевий суд розглядав протокол, складений стосовно ОСОБА_1 серії ЕПР1 №605158, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Апеляційний суд звертає увагу, що захисник, в апеляційній скарзі, не заперечує факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд відхиляє доводи захисника про те, що суд не ознайомив ОСОБА_1 із зміненим щодо нього звинуваченням та не отримав його пояснень, оскільки про складання протоколу від 03.03.2026 серії ЕПР1 №605158, його повідомив працівник поліції, що підтверджується відеозаписом. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суть обвинувачення, на що посилається захисник, змінена не була, повернення матеріалів справи на доопрацювання стосувалось лише уточнення місця вчинення правопорушення, що суті обвинувачення не змінює.
Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції грубо порушив право ОСОБА_1 на захист, а саме розглянув дану справу за його відсутності, не зважаючи на те, що він перебував на стаціонарному лікуванні та з поважних причин не міг з`явитися в судове засідання, не дає підстав для скасування постанови, так як в суді апеляційної інстанції поновлені право ОСОБА_1 на участь в судовому засіданні та право давати пояснення, подавати докази його невинуватості.
Посилання апелянта на те, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи і має бути скасована, апеляційним судом відхиляються, з огляду на зміст судового рішення та мотиви його ухвалення.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності, достовірності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань чи доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні і не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено. 
Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до обґрунтованого висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.
З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

п о с т а н о в и л а :

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2026 стосовно  ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Сидорука Д.В. – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду    Кулеша Л.М.