Справа № 128/215/26 
Провадження № 33/801/512/2026
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач: Береговий О. Ю.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,
за участі у режимі відеоконференції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Юрчишина Василя Миколайовича, 
розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2026 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 569686 від 19 січня 2026 року, водій ОСОБА_1 18 січня 2026 року о 23:53 год., на а/д «М-30», 374 км, керуючи автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3.б, 12.1, 13.1 ПДР України.
Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2026 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що станом на 20 квітня 2026 року закінчилися строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, тому незалежно від встановлених будь-яких інших обставин провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та визнати його не винуватим у ДТП, яке мало місце 18 січня 2026 року за участю ОСОБА_2 .
Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального права та постановлена з істотним порушенням норм процесуального права.
Апелянт наголошує, що при керуванні автомобілем він не допустив жодних порушень Правил дорожнього руху, в його діях відсутня подія і склад правопорушення, однак, на його думку суд першої інстанції 20 квітня 2026 року виніс незаконну постанову, не надав оцінку діям ОСОБА_2 та посилаючись на ч. 2 ст. 38 КУпАП про закінчення строків накладення адміністративного стягнення, закрив провадження у справі.
Поряд з цим, на його думку, під час розгляду справи місцевим судом допущено ряд процесуальних порушень пов`язаних з строками її розгляду, що призвело до закриття провадження на підставі ст. 38 КУпАП. 
Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
На переконання апеляційного суду вказані вимоги процесуальних норм КУпАП суддею суду першої інстанції не дотримані.
Доводи апеляційної скарги щодо не встановленням судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення є слушними, з огляду на таке.
Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
З наведених норм закону слідує, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому, часу вчинення, тощо.
З огляду на вищевикладене, з урахуванням завдань судочинства у справах про адміністративні правопорушення (ст. 1, 6, 7 КУпАП), суддя при розгляді справи має встановити об`єктивні обставини адміністративного правопорушення, дослідити всі наявні докази у порядку встановленому КУпАП, та дати їм належну оцінку і прийти до висновку про винуватість або невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що й було зроблено судом першої інстанції при розгляді матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Отже, встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ст. 247 КУпАП. При цьому, у відповідності до положень ст. 283 КУпАП усі обставини, встановлені при розгляді справи, мають бути зазначені в постанові суду.
Проте, при прийнятті рішення про необхідність закриття провадження в цій адміністративній справі, суд першої інстанції зазначених вимоги закону не дотримався, обставини вчинення правопорушення та наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не з`ясував.
За таких обставин, оскаржуване рішення не можна вважати обґрунтованим та вмотивованим, а тому таке рішення відповідно до приписів п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.
Відповідно до п. 2.3 б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п. 13.1. водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Вирішуючи питання чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, апеляційний суд встановив, що 18.01.2026 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Fabia» в умовах недостатньої видимості, а саме: туман, нічний час, про що він сам зазначає в апеляційній скарзі, не обрав безпечної швидкості руху, яка б дала йому змогу контролювати рух транспортного засобу та вчасно зреагувати на перешкоду. В результаті недотримання п.п. 2.3 б), 12.1 та 13.1 ПДР України він здійснив наїзд на автомобіль «ДАФ».
Порушення водієм ОСОБА_1 вказаних ПДР знаходиться в причинному зв`язку з наслідками ДТП, а саме спричинення пошкодження транспортних засобів, що підлягає кваліфікації таких дій за статтею 124 КУпАП.
Посилання апелянта на порушення ПДР водієм автомобіля «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 не спростовують факту порушення самим ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху в частині вибору безпечної швидкості та уважності, що призвело до зіткнення з нерухомим об`єктом.
Вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №569686 від 19.01.2026; схемою місця ДТП, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів та механічні пошкодження; письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в яких підтверджується факт зіткнення та умови видимості.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, на момент розгляду справи апеляційним судом строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП (три місяці з дня вчинення), закінчилися.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційного скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Таким чином, апеляційний суд скасовуючи постанову суду першої інстанції вважає за необхідне прийняти нову постанову, за наслідками перегляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, при цьому врахувавши наступне.
Строки накладення адміністративного стягнення врегульовано статтею 38 КУпАП. За змістом положень частин 2, 5 даної статті, якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення; у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 569686 від 19 січня 2026 року, події інкриміновані  ОСОБА_1 , щодо вчинення адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП мали місце 18 січня 2026 року, тобто на день розгляду місцевим судом 20 квітня 2026 року, закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови апеляційним судом про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриттю щодо нього провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги в частині сприяння у затягуванні судом першої інстанції строків розгляду справи апеляційний суд відхиляє, оскільки матеріалами справи не встановлено фактів умисного чи безпідставного зволікання судом. Ці доводи фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями головуючого судді, оцінка яким дається у спеціально встановленому законом порядку.
Керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 20 квітня 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати.
Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 38 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду         О.Ю. Береговий