УХВАЛА

04 червня 2026 року
м. Київ

справа № 761/40930/25

провадження № 61-6874ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОП КОРУПЦІЇ ТБ», Офісу Генерального прокурора та ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОП КОРУПЦІЇ ТБ», Офісу Генерального прокурора та ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2026 року про відмову у долученні доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОП КОРУПЦІЇ ТБ», Офісу Генерального прокурора та ОСОБА_2 , про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації повернуто заявнику.

У травні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року, d якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2026 року.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходив із того, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції, яка відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Частина перша статті 353 ЦПК України встановлює вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду. 

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Встановивши, що ухвала суду першої інстанції про відмову у долученні доказів до матеріалів справи не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України підстав для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Підстави вважати, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, відсутні, тому право заявника на доступ до правосуддя судом апеляційної інстанції порушено не було, воно реалізується при розгляді справи.

Повернення апеляційної скарги, яка подана на ухвалу суду першої інстанції, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, не позбавляє заявника права на апеляційне оскарження та не порушує його права на судовий захист, оскільки він не позбавлений можливості включити свої заперечення на таку ухвалу до апеляційної скарги на судове рішення по суті справи у разі його незгоди з таким рішенням.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19) зроблено висновок про те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зазначив, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення. Заперечення учасників процесу щодо наявності підстав для залишення заяви без розгляду мають розглядатися судом при оскарженні рішення, ухваленого по суті спору. У зв`язку із цим право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, в аспекті апеляційного оскарження ухвали про відмову у залишенні заяви без розгляду, підлягає обмеженню, яке застосовується з легітимною метою та зберігає пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами третьою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОП КОРУПЦІЇ ТБ», Офісу Генерального прокурора та ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник