РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/178/26 
номер провадження 2-а/695/49/26

21 травня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді – Ватажок-Сташинської А.В.,
за участі: секретаря судового засідання – Біліченко С.В.,
представника позивача – адвоката Сизька Б.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноша адміністративну справу за позовом фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:
До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 06.02.2026, просить:
поновити ОСОБА_1 строк для подання позову про скасування постанови № 770/23-00-24-05-01 про накладення адміністративного стягнення від 24.12.2025;
скасувати постанову ГУ ДПС у Черкаській області № 770/23-00-24-05-01 про накладення адміністративного стягнення від 24.12.2025, якою на ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.164-1 та ч.1 ст.165-1 КУпАП накладено штраф у розмірі 510 грн 00 коп.;
провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164-1 та ч.1 ст.165-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обгрунтування позову зазначено, що оскаржувана постанова винесена усупереч норм Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), оскільки у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відповідно до оскаржуваної постанови відсутні докази вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164-1, ч.1 ст.165-1 КУпАП. 
Ухвалою суду від 11.02.2026 відкрито провадження у справі на підставі вказаного позову, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, з особливостями встановленими параграфом 2 глави 11 КАС України, призначено судове засідання для розгляду справи.
19 лютого 2026 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Черкаській області надійшло клопотання про закриття провадження, у зв?язку з відсутністю предмета спору.
В обгрунтування клопотання зазначено, що листом Головного управління ДПС у Черкаській області від 19.02.2026 №3173/6/23-00-24-05-10 фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повідомлено про те, що оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення вважати відкликаною.
Ухвалою суду від 09.04.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Черкаській області про закриття провадження у справі.
07 травня 2026 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Черкаській області надійшли додаткові пояснення у справі, згідно з якими відповідно до частини першої Розділу ІІ Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року № 5, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються інтегровані картки платника (далі – ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць. Інтегрована картка платника – форма оперативного обліку за визначеними параметрами, яка містить інформацію щодо облікових даних платника та призначена для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з реквізитів первинних документів, оброблених засобами інформаційно – комунікаційної системи ДПС. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій. У зв`язку з відкликанням постанови про накладення адміністративного стягнення від 24.12.2025 № 770/23-00-24-05-01, за платником фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 ІКП за кодом платежу 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» відкрито не було (витяг з ІКС «Податковий блок» додається). Тобто, контролюючий орган у даному випадку не застосовував до позивача заходи адміністративного впливу, відтак не порушував права та інтереси. Також представник відповідача просить проводити судове засідання за його відсутності.
Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав, зазначених у позовній заяві.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для вирішення справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Черкаській області.
Згідно з наявним у матеріалах справи протоколом № 764/23-00-24-05-01 від 23.12.2025 про адміністративне правопорушення заступником начальника відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Черкаській області за результатами документальної планової виїзної перевірки платника податків – фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2019 по 31.12.2024, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2024 було встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення – неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами встановлено обовязкову форму обліку (відповідальність передбачена ч.1 ст.164-1 КУпАП), а саме: відповідно до акта від 31.10.2025 № 17227/23-00-24-05-01-/ НОМЕР_1 платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 порушено п. 177.2, п. 177.4. ст. 177 2., п. 163.1.1. п. 163.1. ст. 163, абз. 4 п. 164.1. ст. 164 та п. 161 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, в результаті чого донараховано податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 140 012,81 грн, в т.ч. в тому числі за 2019 рік на суму 8 027,08 грн, за 2020 на суму 8 633,34 грн, за 2021 рік на суму 8 1987,19 грн, за2022 рік на суму 35 471,46 грн, за 2023 рік на суму 26 514,48 грн, за 2024 рік на суму 53 169,25 грн та донараховано військового збору від провадження підприємницької діяльності на загальну суму 11 667,73 грн, в т.ч. в тому числі за 2019 рік на суму 668,92 грн, за 2020 на суму 719,45 грн, за 2021 рік на суму 683,10грн., за 2022 рік на суму 2 955,96 грн, за 2023 рік на суму 2 209,54грн та за 2024 рік на суму 4 430,77грн.
Як зазначено у протоколі № 764/23-00-24-05-01 від 23.12.2025 про адміністративне правопорушення особу повідомлено, що розгляд справи відбудеться 23.12.2025 об 11 год 00 хв. у приміщенні Головного управління ДПС у Черкаській області.
Доказів повідомлення позивача про дату, час та місце справи про адміністративне правопорушення на підставі вказаного протоколу про адміністративне правопорушення № 764/23-00-24-05-01 від 23.12.2025 суду не названо та не надано.
Постановою в.о. заступника начальника Головного управління ДПС у Черкаській області № 770/23-00-24-05-01 від 24.12.2025 про накладення адміністративного стягнення, на позивача накладено адміністративне покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн 00 коп. відповідно до вимог ч.1 ст.164-1, ч.1 ст.165-1 КУпАП, п.177.2 та п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.
Зі змісту постанови в.о. заступника начальника Головного управління ДПС у Черкаській області № 770/23-00-24-05-01 від 24.12.2025 вбачається, що розглянувши протокол № 764/23-00-24-05-01 від 23.12.2025 про адміністративне правопорушення і додані до нього матеріали справи про адміністративне правопорушення ч.1 ст.164-1, ч.1 ст.165-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , яка є фізичною особою-підприємцем встановлено неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами встановлено обовязкову форму обліку (відповідальність передбачена ч.1 ст.164-1 КУпАП), а саме: відповідно до акта від 31.10.2025 № 17227/23-00-24-05-01-/137706768 платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 порушено п. 177.2, п. 177.4. ст. 177 2., п. 163.1.1. п. 163.1. ст. 163, абз. 4 п. 164.1. ст. 164 та п. 161 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, в результаті чого донараховано податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 140 012,81 грн, в т.ч. в тому числі за 2019 рік на суму 8 027,08 грн, за 2020 на суму 8 633,34 грн, за 2021 рік на суму 8 1987,19 грн, за2022 рік на суму 35 471,46 грн, за 2023 рік на суму 26 514,48 грн, за 2024 рік на суму 53 169,25 грн та донараховано військового збору від провадження підприємницької діяльності на загальну суму 11 667,73 грн, в т.ч. в тому числі за 2019 рік на суму 668,92 грн, за 2020 на суму 719,45 грн, за 2021 рік на суму 683,10грн., за 2022 рік на суму 2 955,96 грн, за 2023 рік на суму 2 209,54грн та за 2024 рік на суму 4 430,77грн.
Також з матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що 31.10.2025 Головним управлінням ДПС у Черкаській області складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки №17227/23-00-24-05-01/1397706768 (далі – Акт перевірки), у висновках якого зафіксовані порушення позивачем вимог: п.п.177.2, 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 140012,81 грн, у т.ч. в тому числі за 2019 рік на суму 8027,08 грн, за 2020 на суму 8633,34 грн, за 2021 рік на суму 8197,19 грн, за 2022 рік на суму 35471,46 грн, за 2023 рік на суму 26514,48 грн та за 2024 рік на суму 53169,25 грн; підп.163.1.1 п.163.1 ст.163, абз.4 п.164.1 ст.164 та п.161 підрозд.Х розд. XX «Перехідних положень» ПК України, у результаті донараховано військовий збір від провадження підприємницької діяльності на загальну суму 11667,73 грн, у т.ч. в тому числі за 2019 рік на суму 668,92 грн, за 2020 на суму 719,45 грн, за 2021 рік на суму 683,10 грн, за 2022 рік на суму 2955,96 грн, за 2023 рік на суму 2209,54 грн та за 2024 рік на суму 4430,77 грн; підп. «г» п. 198.5 ст.198, п.198.6 ст.198 ПК України, у результаті чого встановлено заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 90997 грн, у т.ч. за грудень 2024 року в сумі 90997 грн, та встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації) на суму 550 грн; п.п.201.1, 201.4, 201.10 ст.201 ПК України – відсутня реєстрація ПН в ЄРПН за щоденним підсумком в операціях, звільнених від ПДВ, на загальну суму 7525202,65грн, а також відсутня реєстрація ПН в ЄРПН на суму 549276,32 грн, у т.ч. ПДВ 91547 грн; п.п.44.1, 44.3 ст.44, п.177.10 ст.177 ПК України, відповідальність за що передбачена п.121.1 ст.121 ПК України; п.51.1 ст.51 та п.176.2 «б» ст.176 ПК України – штрафна санкція 1020,00 грн.
На підставі вказаного Акта перевірки уповноваженими особами Головного управління ДПС у Черкаській області було винесено податкові повідомлення-рішення, правомірність яких була оспорена позивачем до Черкаського окружного адміністративного суду.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.04.2026 у справі №580/2083/26 позов фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області позов було задоволено: визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області від 05.12.2025 №22201/23-00-24-05-01.
Вважаючи, що оскаржувана постанова винесена протиправно, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч.6 ст.55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно із ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Згідно з ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Положеннями статті 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Частиною другою статті 255 КУпАП передбачено, що уповноважені особи органів доходів і зборів у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання цих органів, відповідно до статті 234-2 КУпАП мають право складати протоколи про правопорушення за статтями, в тому числі за статтями 164-1 та 165-1 КУпАП.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи є необхідним елементом суб`єктивної сторони.
Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, обов`язок щодо збирання доказів щодо інкримінованого особі адміністративного правопорушення, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (ч.2 ст. 251 КУпАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 164-1 КУпАП включення до декларацій перекручених даних, неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку, тягне за собою попередження або накладення штрафу у розмірі від трьох до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч. 1 ст. 165-1 КУпАП порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу-підприємця від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відносини, що виникають у процесі справляння податків і зборів, упорядковуються Податковим кодексом України, положеннями якого установлено повний перелік податків і зборів, що діють на території держави, визначає правила їх адміністрування, коло платників, їхні права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, їхні повноваження під час здійснення податкового контролю, а також види відповідальності за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пп 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи наділені правом здійснювати відповідно до вимог законодавства перевірки та звірки платників податків (окрім Національного банку України), у тому числі після завершення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Абзац перший пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України закріплює право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові чи позапланові, виїзні чи невиїзні) та фактичні перевірки.
На підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Згідно з п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
Відповідно до п. 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних) оформлюються актом або довідкою. Якщо виявлено порушення - складається акт, якщо порушень не встановлено - довідка. Документ, підписаний посадовими особами, які здійснювали перевірку, у встановлений строк передається платнику, який зобов`язаний його підписати.
На підставі пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, у разі незгоди з висновками перевірки або інформацією, викладеною в акті (довідці), платник податків або його законний представник має право протягом п`яти робочих днів подати заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такі заперечення розглядаються протягом п`яти робочих днів, після чого платнику надсилається відповідь згідно з правилами статті 58. Платник також має право бути присутнім під час розгляду заперечень, про що зазначає у поданих документах.
Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків затверджений наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року №727, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за № 1300/27745, та передбачає в приписах норм розділу ІІ такі вимоги:
акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів. Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.
Згідно з п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) – від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Згідно з п.56.1, 56.2 ст.56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
При вирішенні даної справи суд зауважує, що акт перевірки, так само, як і відповідь за результатами розгляду заперечень на акт перевірки та інші листи контролюючого органу, направлені на адресу платника податків з приводу оскарження ним акта перевірки, є службовими документами контролюючого органу, пов`язаними із збирання податкової інформації, не створюють для платника податків правових наслідків у вигляді зміни (припинення) прав чи встановлення обов`язків, однак, в подальшому можуть враховуватися контролюючим органом при прийнятті актів індивідуальної дії.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 31.05.2021 у справі №520/10718/19.
При цьому податкове повідомлення-рішення, винесене відносно позивача за результатами проведеної документальної перевірки, висновки якої стали підставою і для винесення оспорюваної постанови про накладення адміністративного стягнення, було оскаржене позивачем до Черкаського окружного адміністративного суду, та за результатами судового розгляду визнане протиправним та скасоване.
Будь-яких інших доказів, які підтверджували б факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164-1 КУпАП ( неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку), та ч. 1 ст. 165-1 КУпАП (порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ) відповідачем суду не названо та не надано.
При цьому, суд зауважує, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і презумпції невинуватості.
Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ, зокрема, у рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.
Втім, відповідачем не надано жодних належних та допустимих у контексті ст. 73-44 КАС України, доказів які підтверджували б правомірність прийняття спірної постанови.
При вирішенні даної справи судом також встановлено порушення дотримання відповідачем процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.
Так, відповідно до положень ст. 256 КУпАП протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право надати пояснення та викласти свої зауваження щодо змісту протоколу, або викласти мотиви свого відмовлення від підписання, які додаються до протоколу.
Однак всупереч усіх вищезазначених норм протокол про адміністративне правопорушення від 23.12.2025 складено без ознайомлення позивача з її правами та обов`язками, без можливості надати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, чим грубо порушено її право на захист.
Крім того, про існування зазначеного протоколу позивачу взагалі не було відомо, оскільки, як встановлено судом, копію протоколу було отримано позивачем разом з оскаржуваною постановою лише 06.01.2026, тоді як розгляд справи відбувся 24.12.2025.
Усе вищевикладене створило перешкоди позивачу, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, реалізувати передбачені законодавством права при розгляді щодо неї справи про адміністративне правопорушення (надавати пояснення і зауваження до протоколу, подавати докази, в тому числі й ті, які підтверджують обставини, що пом`якшують відповідальність, заявляти клопотання тощо).
Внаслідок цього справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглянута Відповідачем з порушенням визначеної КУпАП процедури, не на підставі всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та їх дослідження у сукупності, зокрема, без врахування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Правова позиція Верховного Суду щодо наявності підстав для скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення у разі складання протоколу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладена у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 року по справі №490/236/16-а.
Таким чином, на підставі викладеного вище суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Щодо посилання відповідача у додаткових письмових поясненнях від 07.05.2026 про те, що у зв`язку з відкликанням постанови про накладення адміністративного стягнення від 24.12.2025 № 770/23-00-24-05-01, за платником фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 ІКП за кодом платежу 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» відкрито не було (витяг з ІКС «Податковий блок» додається), та контролюючий орган у даному випадку не застосовував до позивача заходи адміністративного впливу, відтак не порушував права та інтереси, суд зазначає про наступне.
З системного аналізу положень Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 № 566 та приписів КУпАП вбачається, що приписами як вказаного кодексу так, і інструкції не передбачено відкликання органом, уповноваженим на притягнення до адміністративної відповідальності своєї постанови про накладення адміністративного стягнення.
Такими чином, на підставі викладеного вище, суд відзначає, що направлення позивачу листа про те, що оспорювану постанову про накладення адміністративного стягнення ваажати відкликаною, та відсутність відомостей за платником фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 ІКП за кодом платежу 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» не може свідчити про відновлення прав позивача та відсутність предмету спору.
Відповідно до статей 7, 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 665 грн 60 коп.
Відтак, враховуючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 665 грн 60 коп.
Керуючись ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позов фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ідентифікаційний код 44131663) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити повністю.
Скасувати постанову Головного управління ДПС у Черкаській області № 770/23-00-24-05-01 про накладення адміністративного стягнення від 24.12.2025, якою на ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.164-1 та ч.1 ст.165-1 КУпАП накладено штраф у розмірі 510 грн 00 коп., та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Стягнути на користь фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області витрати зі сплати судового збору сумі 665 (шістсот шістдесят пять) грн 60 коп.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська