Справа № 161/7081/26 
Провадження № 2/161/4518/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області 
в складі: головуючої судді – Плахтій І.Б.
з участю секретаря судових засідань – Маєвської Х.Ю.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, - 

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2026 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 спільно з братом ОСОБА_4 набули від свого батька ОСОБА_5 право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських і побутових будівель та споруд (далі-Будинок). Частки у праві власності на Будинок згідно договору становили: ОСОБА_3 - 47/100; ОСОБА_4 - 53/100. Вказує, що після смерті ОСОБА_3 вона прийняла спадщину та приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Куртою Н.В. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 47/100 Будинку. Право власності на належних їй 47/100 Будинку було зареєстровано нею у встановленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Іншим спадкоємцем першої черги за законом є її та померлого дочка - ОСОБА_2 , яка відмовилась від прийняття спадщини, подавши у встановлений законом строк нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Інша частка Будинку - 53/100 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 перейшла до його спадкоємців: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Зазначає, що вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,0572 га, кадастровий номер 0710100000:22:132:0017, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №545631 від 13 листопада 2006 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0572 га кадастровий номер: 0710100000:22:132:0017 за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (далі - Земельна ділянка). Розмір часток співвласників відповідно до вказаного Державного акта у праві власності на Земельну ділянку не визначено. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на Земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 їй було відмовлено постановою нотаріуса від 22 січня 2026 року №08/02-31 у зв`язку із тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував свою частку у спільній частковій власності на Земельну ділянку. Разом з тим, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2026 року у справі №161/23772/25 було визнано за ОСОБА_6 і ОСОБА_7 право власності на частку у спільній власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на Земельну ділянку у розмірі 53/200 за кожною (відповідно до частки у праві власності на Будинок). Зазначає, що вона не в змозі в позасудовому порядку оформити право власності на 47/100 частки Земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки його частка в праві спільної сумісної власності за його життя не була визначена та зареєстрована. Вважає, що визначення частки Земельної ділянки, яка була у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності слід визначити із подарованої частки будинку, що належала ОСОБА_3 , а саме 47/100. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0572 га, кадастровий номер 0710100000:22:132:0017, |що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити частку ОСОБА_1 у спільній власності на земельну ділянку площею 0,0572 га, кадастровий номер 0710100000:22:132:0017, що розташована адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 47/100.
До початку судового засідання позивачкою подано до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. 
Відповідачка до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до договору дарування від 17 квітня 1996 року № 5-1491 ОСОБА_5 безоплатно передав у власність своїм синам ОСОБА_4 53/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських і побутових будівель та споруд і ОСОБА_3 47/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських і побутових будівель та споруд.
Рішенням Луцької міської ради № 23/21 від 14 квітня 2005 року передано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у спільну сумісну власність безоплатно земельну ділянку площею 572 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд на АДРЕСА_1 .
Право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0572 га кадастровий номер: 0710100000:22:132:0017 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 545634 від 13 листопада 2006 року. Частки співвласників в Державному акті не визначені.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є дружина ОСОБА_6 (свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 ) та діти ОСОБА_7 (свідоцтвом про народження НОМЕР_3 ), ОСОБА_7 (свідоцтво про народження НОМЕР_4 ).
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2007 ОСОБА_7 визнано недієздатною, встановлено над нею опіки та призначено ОСОБА_6 її опікуном.
Відповідно до договору про поділ спадщини № 1874 від 22.08.2025 укладеного між спадкоємцями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від імені якої діє ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до ОСОБА_6 на праві власності перейшло 53/200 частки житлового будинку загальною площею 159,4 кв.м., житловою площею 79,1 кв.м. з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 ; до ОСОБА_7 53/200 частки житлового будинку загальною площею 159,4 кв.м., житловою площею 79,1 кв.м. з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , а до ОСОБА_7 - земельна ділянка площею 1,5456 га, кадастровий номер 0720883800:01:001:0751 за адресою: Волинська область, Луцький район, Мервинська сільська рада.
25.08.2025 спадкоємцями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , кожному зокрема видано свідоцтва про право на спадщину за законом.
Дані обставини встановлені рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2026 року у справі №161/23772/25 за позовом ОСОБА_6 , яка діє у власних інтересах та інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_8 та ОСОБА_1 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, яке набрало законної сили, а відтак не підлягають доказуванню.
Разом з тим, вищеквазаним судовим рішенням судом ухвалено: 
«Визнати за ОСОБА_6 право у спільній сумісній власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на земельну ділянку площею 0,0572 га кадастровий номер 0710100000:22:132:0017, що розташована з адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у спільній сумісній власності.
Визначити частку ОСОБА_6 у спільній власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на земельну ділянку площею 0,0572 га кадастровий номер 0710100000:22:132:0017, що розташована з адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 53/200. 
Визнати за ОСОБА_7 право у спільній сумісній власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на земельну ділянку площею 0,0572 га кадастровий номер 0710100000:22:132:0017, що розташована з адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у спільній сумісній власності.
Визначити частку ОСОБА_7 у спільній власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на земельну ділянку площею 0,0572 га кадастровий номер 0710100000:22:132:0017, що розташована з адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 53/200».
У свою чергу, позивачка ОСОБА_1 є дружиною та спадкоємцем ОСОБА_3 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 ), яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та не заявила відмови від її прийняття. Зазначене підтверджується спадковою справою №3/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Іншим спадкоємцем першої черги за законом є дочка позивачки та померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , яка відмовилась від прийняття спадщини, подавши у встановлений законом строк нотаріусу заяву про відмову від спадщини від 11 лютого 2013 року.
Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29 липня 2013 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Куртою Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 925, ОСОБА_1 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 47/100 Будинку.
У свою чергу, позивачка у своєму позові зазначає, що вона не в змозі в позасудовому порядку оформити право власності на 47/100 частки Земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 ), оскільки його частка в праві спільної сумісної власності за його життя не була визначена та зареєстрована, у зв`язку з чим, постановою нотаріуса від 22 січня 2026 року №08/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на Земельну ділянку.
Дана обставина стала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду.
Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У постанові Верховного Суду від 16.06.2021 року в справі № 570/997/19, Верховний Суд зауважив, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. 
Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18, від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц, від 22 квітня 2020 року, у справі № 601/2592/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18, від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18. 
Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
Згідно з ч.2 ст.120 ЗК України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.
Частиною 16 цієї статті ЗК України встановлено умову щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї).
Тобто, законодавством установлено рівність частки в нерухомому майні частці земельної ділянки, на якій розміщене таке майно, та одночасність переходу права власності на нерухоме майно і земельну ділянку.
Оскільки, позивачка ОСОБА_1 у встановленому законом порядку набула право власності на 47/100 частки житлового будинку загальною площею 159,4 кв.м., житловою площею 79,1 кв.м. з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 до неї також переходить право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 у вказаному розмірі.
Таким чином, суд дійшов висновку, що стороною позивача, суд дійшов висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на 47/100 частки земельної ділянки по АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_3 .
Належним способом захисту у даному випадку є саме визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на 47/100 частки земельної ділянки, яка належала померлому співвласнику, що і підлягає задоволенню судом, тому окреме задоволення вимоги про визнання права спільної сумісної власності не є необхідним.
З огляду на наведене, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню.
На підставі ст.ст. 377, 1217, 1268, 1269 ЦК України, ст.120 ЗК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 206, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом – задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: 47/100 часток земельної ділянки, площею 0,0572 га, кадастровий номер 0710100000:22:132:0017, що розташована адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 .
Рішення у повному обсязі складено 14 травня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного 
суду Волинської області І.Б. Плахтій