Справа № 202/10642/24
Провадження № 2-о/202/6/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року         м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпраа 
у складі головуючого судді Мариніна О.В. 
за участі секретаря судового засідання Пєшкічевої А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/10642/24 за позовною заявою Дніпровської міської ради про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа – Шоста дніпровська державна нотаріальна контора,-
В С Т А Н О В И В:
Дніпровська міська рада в особі міського голови – Філатова Б.А. звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що з наданої інформації департаменту житлового господарства від 24.01.2024 вих. №3/9-360 стало відомо, що у зв`язку зі смертю наймача звільнилась квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Посилаючись на данні картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, за даною адресою зареєстрований лише ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкодавець був самотнім, законні спадкоємці за заповітом та за законом відсутні, у зв`язку з чим позивач просить суд задовольнити позов та визнати відумерлою спадщину, що складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , передати її у власність територіальної громади міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради.
Представник заявника позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, заперечень чи клопотань до суду не надали, про наявність спору про право суду не повідомляли. 
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Тлумачення наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).
Пунктом 2.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.
При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту (п. 2.2 Положення).
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу,не подав заяву про прийняття спадщини,він вважається таким, що не прийняв її.
У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням (частини перша, третя статті 1277 ЦК України).
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.07.1997, виданого розпорядження Виконкомом міської Ради народних депутатів на підставі №3/2147-97, ОСОБА_1 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
Комунальним підприємством «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в реєстровій книзі №301п зроблено запис про реєстрацію права власності за реєстровим номером №67 за ОСОБА_1 , що підтверджується листом КП «ДМБТІ» ДМР від 20.02.2024 №1796.
Згідно з відомостями Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виявлено актовий запис про смерть від 01.06.2021 №798 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, після смерті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 17.01.2024 зареєстрована 1 особа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року було витребувано з Шостої дніпровської державної нотаріальної контори інформацію зі Спадкового реєстру про наявність заповіту/спадкового договору.
Зі змісту наданої Шостою дніпровського державною нотаріальною конторою відповіді вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Маньшиковою К.В. було заведено відповідну спадкову справу.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року у приватного нотаріуса Меньшикової К.О. було витребувано копію спадкової справи № 68535936, заведеної після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом було досліджену копію спадкової справи № 68535936, заведеної після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Так, судом встановлено, що громадянином ОСОБА_2 29 травня 2021 року було подано заяву, за номером 173, про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій ОСОБА_2 вказує, що він є спадкоємцем четвертої черги порядку спадкування.
Постановою від 12.09.2023 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з неможливістю встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. 
В той же час, з огляду на наявність в матеріалах спадкової справи копії заяви про прийняття спадщини на майно стосовно якого вирішується питання, ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року у справі за заявою Дніпровської міської ради про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа – Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, в якості заінтересованої особи було залучено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .
З метою належного повідомлення про розгляд справи, судом було зроблено запит до Держаної міграційної служби України з метою визнання місця проживання ОСОБА_2 , однак відповідь не було отримано. Також судом було отримано Відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та знятий з реєстрації 13.09.2024 року.
ОСОБА_2 листом з рекомендованим повідомленням було направлено копію ухвали та копію відповідної заяви, запропонувавши в строк до 21 червня 2025 року подати письмові заперечення.
27 січня 2026 року судом було отримано заяву ОСОБА_2 від 26 січня 2026 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 просить суд відтермінувати розгляд справу зв`язку із його перебуванням у лавах ЗСУ.
В той же час, доказів на підтвердження зазначених обставин (на військовій службі), ОСОБА_2 не надано, як і будь яких заперечень проти заяви. 
Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Окрім того, суд наголошує, що статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщин. Так, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Постановою від 12.09.2023 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з неможливістю встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до даних із порталу Судової влади України https://court.gov.ua/fair/ будь яких спорів між сторонами судами не розглядається.
Таким чином, після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , жодною особою не прийнято спадщину яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.
Приписами ч.1,2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Датою відкриття спадщини є ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто день смерті спадкодавця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Дніпровською міською радою в особі міського голови – ОСОБА_3 було подано заяву про визнання спадщини відмерлою 30 серпня 2024 року.
Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.
Місце розташування нерухомого майна, тобто спадщини стосовно якої вирішується питання судом - АДРЕСА_1 .
Таким чином, судом встановлено, що в строк більше ніж один рік, починаючи з часу відкриття спадщини, ніхто зі спадкоємців померлого ОСОБА_1 не отримав свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, заповіту ОСОБА_1 не залишив.
З огляду на визначене вище суд, проаналізувавши подану заяву по суті справи та обґрунтування вимог, а також докази надані стороною та витребувані судом, приходить до висновку що позовні вимоги міської ради підлягають задоволенню.
Керуючись ст.1277 України, ст.ст.274-278 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Заяву задовольнити.
Визнати спадщину після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 - відумерлою та передати її у комунальну власність територіальної громади міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцятиднів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України).
Повне судове рішення складено 05 червня 2026 року. 

Суддя        О.  В.  Маринін