ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
22.06.2026	Справа № 910/8011/25 (760/19393/25)	
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс"(01014, м. Київ, вул. Болсуновська,8, поверх 9, ідентифікаційний номер 44127243) 
до  За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про стягнення 22 230,00 грн.
в межах справи №910/8011/25
За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність
Суддя Мандичев Д.В. 
Представники учасників: не викликались.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/8011/25 про непратопросможність фізичної особи ОСОБА_1 . 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" звернулося до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 22 230,00 грн.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28.07.2025 відкрито провадження у справі №760/19393/25, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18.11.2026 передано цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на розгляд до Господарського суду міста Києва.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2026 прийнято справу №760/19393/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення 22 230,00 грн. до розгляду в межах справи №910/8011/25; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
21.04.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, - 

ВСТАНОВИВ:

19.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» (Позикодавець) та відповідачем (Позичальник) укладено Договір про надання грошових коштів у кредит № 7145590225, відповідно до умов якого Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Кредит на суму у розмірі: 9 000 грн. 00 коп. шляхом перерахунку на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( НОМЕР_2 ) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п. 2.6.1., п. 2.6.2. та п. 2.6.3. цього Договору, його додатків.
У пункті 2.1 Договору вказано, що укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується Позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація Позичальника здійснюється на вході Позичальника в Особистий кабінет, в порядку, передбаченому Договором та Законом України «Про електронну комерцію», в тому чисті шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону, вказаний Позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в товаристві.
Як передбачено наступними умовами Договору, тип кредиту - кредит (п. 2.4.); мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 2.7.); строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів (п. 2.5.); дати надання кредиту: 19.02.2025 року або наступний за ним календарний день (п. 3.2.); стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору, та становить (п. 2.6.1.): 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору; 0,87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи зі 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше).
Згідно з п. 2.7. Договору комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту.
На підтвердження укладення договору позивачем надано доказ підтвердження направлення одноразового ідентифікатора для підпису договору позики № 7145.590225 та паспорту споживчого кредиту на фінансовий номер телефону відповідача - +380671112000. Дані одноразові ідентифікатори вказані також у Договорі позики та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами.
Факт перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 9 000,00 грн. підтверджується квитанцією «EasyPay» до платіжної інструкції № 20138-1354-191310383 (ID операції: 1560873073) про перерахування коштів від 19.02.2025 шляхом грошового переказу на реквізити платіжної картки, вказаної відповідачем під час укладання Договору. Дані обставини також підтверджуються Довідкою про успішність здійснення перерахування коштів, як операції з використанням платіжного сервісу «EasyPay», із зазначенням найменування отримувача кредитних коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий дім».
Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача за кредитним договором від 19.02.2025 № 7145590225 становить 22 230,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 11 880,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 350,00 грн. - комісія за надання кредиту.
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне. 
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно п. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Так, данні електронного підпису відповідача, а саме: ПІБ, ІНН, Одноразовий ідентифікатор, час його направлення ТОВ «Іннова-Нова» та введення відповідачем, номер телефону, на який відповідач отримав алфавітно цифрову послідовність, містяться в Договорі в розділі 11 «Реквізити та підписи сторін» та на окремій сторінці щодо відправки Одноразового ідентифікатора для підписання договору.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
При цьому, відповідачем при укладанні Договору визначено номер електронного платіжного засобу - банківської картки, на яку мав бути наданий кредит.
Факт видачі боржнику кредитних коштів у сумі 9 000,00 грн. на електронний платіжний засіб НОМЕР_2 підтверджується квитанцією «EasyPay» до платіжної інструкції № 20138-1354-191310383 (ID операції: 1560873073) про перерахування коштів від 19.02.2025 та Довідкою про успішність здійснення перерахування коштів, як операції з використанням платіжного сервісу «EasyPay», із зазначенням найменування отримувача кредитних коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий дім».
До того ж, на запит Солом`янського суду міста Києва у справі № 760/19393/25 АТ КБ «Приватбанк» надано довідку про те, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку НОМЕР_2 , а також надано виписку по рахунку за період 19.02.2025 до 21.02.2025, які містить дані щодо зарахування 9 000,00 грн. 
Виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Виписки по особовому рахунку (картковому рахунку) можуть бути належним доказом заборгованості щодо тіла кредиту за кредитним договором, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 910/3105/21.
Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту видачі боржнику кредитних коштів на суму 9 000,00 грн., у той час як останнім доказів своєчасного погашення кредиту до матеріалів справи не надано.
До того ж, судом ураховано, що боржник у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи самостійно зазначав про наявність заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» за Договором про надання грошових коштів у кредит від 19.02.2025 № 7145590225.
Матеріали справи не містять доказів, що свідчили би про виконання відповідачем обумовлених зобов`язань за Договором про надання грошових коштів у кредит від 19.02.2025 № 7145590225 зі сплати 9 000,00 грн. - заборгованості за кредитом, 11 880,00 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом.
Щодо доводів відповідача про звільнення останнього від сплати відсотків за користування кредитом у зв`язку з тим, що дружина відповідача є військовослужбовцем, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. 
Національний Банк України у листі від 02.09.2014 №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. 
Однак, доказів надання боржником ТОВ «Іннова-Нова» відповідних підтверджуючих документів для звільнення від нарахування відсотків за користування кредитом на підставі п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» матеріали справи не містять.
Також, відповідач посилався на те, що встановлений розмір процентів перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є явно завищеним, не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», і засадам справедливості, добросовісності, розумності.
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
При цьому, проценти за користування кредитними коштами по своїй природі не є компенсацію за невиконання зобов`язань за договором, а є встановленою договором платою за правомірне користування позикою. До компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором відносяться штрафні санкції: неустойка (штраф, пеня) тощо, тому безпідставними є посилання сторони позивача за зустрічним позовом на положення п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Одночасно, суд вважає недоведеними посилання відповідача на те, що встановлені у договорі ставки відсотків за користування кредитом не відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-ІХ) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. 
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України № 3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності цим Законом установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 
Згідно із карткою документа Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (за посиланням https://zakon.rada.gov.ua/laws/card/3498-20) визначено, що дата публікації є 23.12.2023, дата набрання законної сили - 24.12.2023.
Із умов Договору слідує, що стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору, та становить (п. 2.6.1.): 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору; 0,87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи зі 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше).
Отже, дані положення Договору не суперечать Закону України «Про споживче кредитування», відтак нараховані позивачем проценти за користування кредитом підлягають стягненню в повному обсязі.
Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення 1 350,00 грн. комісії за надання кредиту.
У свою чергу, відповідач наголосив, що положення кредитного договору щодо комісії є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону України "Про споживче кредитування" споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до пункту 2.7 Договору комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту.
Дослідивши умови Договору про надання грошових коштів у кредит від 19.02.2025 № 7145590225, судом установлено, що умови по сплаті комісії не суперечать вимогам чинного законодавства, тобто не є нікчемними, у зв`язку з чим підлягають належному виконанню зі сторони відповідача.
Ураховуючи викладене, суд дійшов обгрунтованого висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс"(01014, м. Київ, вул. Болсуновська,8, поверх 9, ідентифікаційний номер 44127243) 9 000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 11 880 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1 350 (одну тисячу триста п`ятдесят) грн. 00 коп. комісії за надання кредиту, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. 
3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 22.06.2026

Суддя Д.В. Мандичев