Справа № 308/7717/25

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2026 року м.Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Дегтяренко К.С.
секретар судового засідання Сапронов А.О.
з участю представника відповідача - адвоката Козар М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою за первісним позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» Столітній Михайло Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом представника ОСОБА_1 адвоката Козар Михайла Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» про захист прав споживачів та визнання недійсним пунктів кредитного договору,-
встановив:

03 червня 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» місце знаходження: м.Київ, вул.Загородня, буд.15, офіс 118/2 Столітній Михайло Миколайович звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №6839476 від 07 липня 2023 року у розмірі 32489 грн. 24 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп..
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та  ОСОБА_1  07 липня 2023 року укладено кредитний договір (оферти) №6839476.
Після прийняття Відповідачем умов Кредитного договору з ним було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний Відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C7813», після чого Відповідач отримав кредит в сумі 9200 грн. на свою платіжну карту № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» про перерахування коштів.
У період з 07.07.2023 по 26.05.2024 Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 145.00 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,00 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 145.00 грн. 
ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі: заборгованість за Кредитним договором Відповідача склала: сума кредиту 9200 грн, сума процентів за користування кредитом - 16698,36 грн, всього 25898,36 грн.
На момент укладання Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, строк Договору № 6839476 про надання споживчого кредиту від 07.07.2023 року не сплив, Позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 36 календарних днів з 27.05.2024 року по 01.07.2024 року.
В свою чергу  ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 9200 грн. 00 коп. - тіло кредиту та 16698 грн. 36 коп. - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 36 календарних днів - 6 590 грн. 88 коп., всього - 32 489 грн. 24 коп..
08 вересня 2025 року представником відповідача адвокатом Козар М.В. подано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що відповідач вважає умови договору виданого на споживчі цілі несправедливими, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу. 
08 вересня 2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Козар М.В. подано зустрічну позовну заяву згідно якої просить визнати несправедливими та недійсними умови кредитного Договору про встановлення процентів за користування кредитом та орієнтовну загальну вартість кредиту, які знайшли своє відображення в пунктах 1.5.1., 1.5.2., 1.7.1., 1.7.2., 1.8.1. та 1.8.2., оскільки такі умови договору не можуть вважатися справедливими, а їх наявність в кредитному договорі створює істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін не на корить споживача. Крім того, просить стягнути витрати на правничу допомогу.
09 вересня 2025 року представником ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» подано відповідь на відзив згідно якого просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розгляд проводити у відсутності представника позивача. 
10 грудня 2025 року представником АТ «Універсал банк» було надано витребувану інформацію за ухвалою судді від 30 вересня 2025 року з якої вбачається, що 07 липня 2023 року на платіжну картку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , було зараховано платіж у сумі 9200 грн. 00 коп.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2025 року прийнято зустрічну позовну заяву, призначено підготовче судове засідання та задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом про витребування доказів.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 січня 2026 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 15 квітня 2026 року:
представник позивача за первісним позовом не з`явився, в поданій відповіді на відзив просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розгляд провести у його відсутності.
представник відповідача за первісним позовом з`явився, просив позовні вимоги зустрічного позову задовольнити повністю, підтримав обставини викладені в раніше поданому відзиві та зустрічній позовній заяві.

Судом встановлено наступні обставини:
Між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та  ОСОБА_1  07 липня 2023 року укладено кредитний договір (оферти) №6839476.
Після прийняття Відповідачем умов Кредитного договору з ним було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний Відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C7813», після чого Відповідач отримав кредит в сумі 9200 грн. на свою платіжну карту № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» про перерахування коштів.
У період з 07.07.2023 по 26.05.2024 Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 145.00 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,00 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 145.00 грн. 
ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі: заборгованість за Кредитним договором Відповідача склала: сума кредиту 9200 грн, сума процентів за користування кредитом - 16698,36 грн, всього 25898,36 грн.
На момент укладання Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, строк Договору № 6839476 про надання споживчого кредиту від 07.07.2023 року не сплив, Позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 36 календарних днів з 27.05.2024 року по 01.07.2024 року.
В свою чергу  ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 9200 грн. 00 коп. - тіло кредиту та 16698 грн. 36 коп. - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 36 календарних днів - 6 590 грн. 88 коп., всього - 32 489 грн. 24 коп..

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.
За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. 
У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За приписами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Особливості укладення електронного договору визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно за статтею 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За вимогою частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Пунктом 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
З огляду на те, що відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув своєчасно кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку про те, що з нього на користь позивача як правонаступника кредитодавця підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 32 489 грн. 24 коп., яка складається з: 9200 грн. 00 коп. - тіло кредиту та 16698 грн. 36 коп. - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 36 календарних днів - 6 590 грн. 88 коп..

Щодо вимоги зустрічного позову про визнання несправедливими та недійсними умов кредитного Договору про встановлення процентів, суд зазначає наступне.
Відповідно до правового висновку викладеного в Постанові Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 12.04.2022 по справі №756/6038/20 незгода позичальника з умовами та особливостями кредитування, за відсутності зауважень щодо змісту та умов кредитного договору під час його укладення, за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання, не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства.
В даному випадку відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 здійснила дії, спрямовані на укладення вказаного договору, під час чого відповідач підтвердила шляхом підписання відповідачем електронного кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С7813», що вона ознайомлена з умовами та правилами надання коштів в позику.
Відповідач обґрунтовуючи надмірний розмір нарахованих відсотків посилається на ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Разом з тим, відповідно до вказаної норми несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Проте, вказана норма застосовується щодо нарахування штрафних санкцій за порушення виконання умов договору, зокрема неустойки (штрафу та пені), а не відсотків за користування кредитом або відсотків річних.
Враховуючи,те, що відсотки не є пенею, їх зменшення чинним законодавством не передбачено.
Крім того, Верховний Суд України у постанові від 2 грудня 2015 року при розгляді справи №6-1341цс15 сформулював наступну правову позицію. Закон України "Про захист прав споживачів" застосовується до спорів, що виникли з кредитних правовідносин, лише у тому випадку, якщо основою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типових процентних ставках, валютних скидках і так далі, передуючих укладенню договору.
Доказів того, що відповідач звертався до кредитора із заявами про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, що свідчить про прийняття та згоду зі всіма умовами такого договору, в тому числі із спірними умовами про які зазначає відповідач, матеріали справи не містять.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічної позовної заяви.

Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частинами 1-6 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послузі виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, для підтвердження витрат на правову допомогу первісним позивачем було надано договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, акт прийому -передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, заявка на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року.
Враховуючи принцип обґрунтованості та пропорційності, характер та час витрачений на виконання адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп..
При зверненні за первісним позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп..
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 2422 грн. 40 коп..
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
ухвалив:

Вимоги первісної позовної заяви задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором №6839476від 07.07.2023 в сумі 32489 (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 24 коп., яка складається з: 9200 грн. 00 коп. - сума кредиту; 16698 грн. 36 коп. - сума процентів за користування кредитом; 6590 грн. 88 коп. - нараховані позивачем проценти за 36 календарних днів.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 (п"ять тисяч гривень) грн. 00 коп..
У задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03150, м. Київ, вул.Загородня, буд.15, офіс 118/2, код ЄДРПОУ 44559822).
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; дата народження: ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); засоби зв`язку: тел.: НОМЕР_4 .
Повний текст рішення суду було складено 27 квітня 2026 року.

Суддя         Дегтяренко К.С.