Справа № 130/1883/25
Провадження № 22-ц/801/794/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року	Справа № 130/1883/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого Міхасішина І.В.
суддів : Войтка Ю.Б., Матківської М.В.
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №130/1883/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, 
за апеляційною скаргою відповідача  ОСОБА_1  на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 листопада 2025 року, 

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 35 647,61 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що невиконанням відповідачем умов договорами позики, укладеними 20 березня 2021 року та 27 березня 2021 року з ТОВ "Служба миттєвого кредитування, яке відступило право вимоги ТОВ "Вердикт Капітал", яке відступило право вимоги позивачеві - ТОВ "Коллект Центр.
На підтвердження позовних вимог надає копії кредитних договорів, договорів факторингу, відомості про перерахування відповідачеві грошових коштів, графік погашення заборгованості, розрахунки заборгованості за кредитними договорами.
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 листопада 2025 року, Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задоволено повністю. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитними договорами в загальний сумі 35 647 (тридцять п`ять тисяч шістсот сорок сім) грн 61 коп., судові витрати в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору та 13 000 (тринадцять тисяч) грн витрат на правничу допомогу.
Не погодившись із вказаним рішенням відповідач  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що судом першої інстанції на неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі посилається те, що при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між сторонами кредитного договору умовами, якими визначено вартість кредиту і строк кредитування, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми процентів за користування кредитом, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовими елементами загального конституційного принципу верховенства права. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Коллект Центр» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 20 березня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та відповідачем було укладено договір про надання фінансових послуг № 2107954265093 "Стандартний", згідно з яким кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит у встановлений термін, сплативши також комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом.
Кредит надається у розмірі 1 200 грн терміном на 16 днів.
Проценти за користування кредитом - 384 грн, граничний строк кредитування один рік. 
Згідно з договором, товариство має право відступити права вимоги за цим договором будь-якій третій особі без додаткового погодження з позичальником.
У реквізитах сторін зазначений РНОКПП відповідача.
Договір підписаний відповідачем у електронному вигляді, містить, крім його РНОКПП, адресу електронної пошти, номер мобільного телефону, адресу проживання, номер і серію паспорта (а.с.26-28).
Відповідно до повідомлення ТОВ "ФК "Вей Фор Пей" від 5 травня 2025 року відповідачеві на вказаний ним картковий рахунок переведено грошові кошти в сумі 1 200 грн (а.с.36). 
Як видно із розрахунку заборгованості за договором № 2107954265093, здійсненним ТОВ «Служба миттєвого кредитування», станом на 30 листопада 2021 року загальний розмір заборгованості становить 9 216,00 грн (а. с. 40).
Як видно із розрахунку заборгованості за договором № 2107954265093, здійсненним ТОВ «Коллект Центр», станом на 13 червня 2025 року (дату розрахунку) загальний розмір заборгованості становить 19 248,36 грн (а. с. 47). 
27 березня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та відповідачем було укладено договір про надання фінансових послуг № 2108663017767 "Стандартний", згідно з яким кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит у встановлений термін, сплативши також комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом.
Кредит надається у розмірі 1 000 грн терміном на 9 днів.
Проценти за користування кредитом - 180 грн, граничний строк кредитування один рік. 
Згідно з договором, товариство має право відступити права вимоги за цим договором будь-якій третій особі без додаткового погодження з позичальником.
У реквізитах сторін зазначений РНОКПП відповідача.
Договір підписаний відповідачем у електронному вигляді, містить, крім його РНОКПП, адресу електронної пошти, номер мобільного телефону, адресу проживання, номер і серію паспорта (а.с.19-21).
Відповідно до повідомлення ТОВ "ФК "Вей Фор Пей" від 5 травня 2025 року відповідачеві на вказаний ним картковий рахунок переведено грошові кошти в сумі 1 000 грн (а.с.41). 
Як видно із розрахунку заборгованості за договором № 2108663017767, здійсненним ТОВ «Служба миттєвого кредитування», станом на 30 листопада 2021 року загальний розмір заборгованості становить 7 680,00 грн (а. с. 41 на звор. - 43). 
Як видно із розрахунку заборгованості за договором № 2108663017767, здійсненним ТОВ «Коллект Центр», станом на 10 січня 2023 року (дату розрахунку) загальний розмір заборгованості становить 16 399,25 грн (а. с. 46). 
Відповідно до копії договору факторингу № 1-12 від 1 грудня 2021 року, між ТОВ «Служба миттєвого кредитування" та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору вимоги, новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язанні виконати обов`язки боржників, за договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (а. с. 48-50).
Оплата договору підтверджується платіжним дорученням від 3 грудня 2021 року (а.с.50).
Згідно з копією акту приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 1-12 від 1 грудня 2021 року, ТОВ "Служба миттєвого кредитування» передало реєстр боржників, а ТОВ «Вердикт Капітал» (Фактор) прийняло в кількості 31632 штук (а. с. 50 на звор.).
Відповідно до реєстру боржників за цим договором факторингу, у ньому вказаний відповідач під № 4630, загальна заборгованість якого за договором становить 9 216,00 грн (а. с.51-52). 
Як видно із розрахунку заборгованості за договором № 2107954265093, здійсненним ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10 січня 2023 року (дату розрахунку) загальний розмір заборгованості становить 19 248,36 грн (а. с. 45).
Як видно із розрахунку заборгованості за договором № 2108663017767, здійсненним ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10 січня 2023 року (дату розрахунку) загальний розмір заборгованості становить 16 399,25 грн (а. с. 44). 
Відповідно до копії договору факторингу № 10/01/2023 від 10 січня 2023 року, між ТОВ «Вердикт Капітал" та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору вимоги, новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язанні виконати обов`язки боржників, за договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (а. с. 55-57).
Згідно з копією акту приймання-передачі реєстру боржників за цим договором факторингу, ТОВ «Вердикт Капітал" передало реєстр боржників, а ТОВ «Коллект Центр» (Фактор) прийняло в кількості 207 307 штук (а. с. 57 на звор.).
Відповідно до реєстру боржників за цим договором факторингу, у ньому вказаний відповідач під № 71628, загальна заборгованість якого за договором становить 16399,25 грн (а. с.60 на звор.-62).
Відповідно до частини першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із статтями 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтею 1077 цього Кодексу, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1084 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. 
На підтвердження заявлених вимог позивачем було надано підписані відповідачем у електронному вигляді кредитні договори, докази отримання на виконання договорів кредитних коштів у безготівковій формі, розрахунки заборгованості.
Уклавши такі договори на умовах, викладених в них, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були закріплені в договорах.
У відповідності до умов кожного із укладених договорів, кошти надаються позичальнику у безготівковій формі на банківську картку, вказану власноручно позичальником при укладанні договору.
Доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки) були використані іншими особами для укладення кредитних договорів від його імені, відповідачем не надані. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався.
Таким чином, кредитні договори, укладені в електронній формі між відповідачем та первісними кредиторами, відповідають вимогам Закону і доводять факт існування волевиявлення сторін на їх укладання.
Кредитні кошти за договорами надавались відповідачеві в безготівковій формі на реквізити банківської карти, вказаної ним в особисто підписаних договорах.
Доказів того, що банківські картки, на які були перераховані кредитні кошти, йому не належать або що кредитні кошти не надходили на такий рахунок відповідач не надав.
Окрім того доведеним є факт переходу права вимоги за кредитними договорами від первісних кредиторів до позивача.
Зі змісту розрахунків заборгованості за кредитним договором № 2107954265093 від 20 березня 2021 року вбачається, що проценти за користування кредитом були нараховані у відповідності до умов кредитного договору.
Аналогічне вбачається і з розрахунків заборгованості за договором № 2108663017767 від 27 березня 2021 року.
Отже, оскільки відповідач продовжує фактично користуватися кредитними коштами, не повернувши їх ані на користь первісного кредитора, а ні на користь наступних кредиторів, нарахування процентів за користування кредитними коштами відповідає погодженим сторонами умовам договору.
Розмір наявної заборгованості сторона відповідача належними та допустимими доказами не спростувала, доказів погашення заборгованості за кредитними договорами не надала. Тому суд першої інстанції, оцінюючи вищеперераховані надані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу правильно визнав ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Таким чином суд першої інстанції, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; керуючись принципами розумності, справедливості, виваженості та добросовісності, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права дійшов до правильного висновку про повне задоволення позову, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи в оскаржуваній частині судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська