Справа №204/10664/25
Провадження №2-а/204/8/26 
РІШЕННЯ 
іменем України

04 червня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі головуючого - судді Книш А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, – 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА 5829097 від 29 вересня 2025 року, винесену інспектором лейтенантом поліції Гресь С.О. за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, а також закрити провадження по адміністративній справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 вересня 2025 року позивач їхала по трасі М14 до міста Одеса на автомобілі Lexus GX 470, д/з НОМЕР_1 , який належить ТОВ "СВІДІ", керівником якого я позивач. Дорога була в одну полосу та при заїзді в місто Коблево перед автозаправкою дорога переходить в дві полоси. Позивач показала, що виконує перестрой праворуч, але позивачу перегородили дорогу співробітники відповідача та показали щоб позивач зупинилась. Після цього, не пояснюючи причину зупинки, позивачу сказали надати документи. Через деякий час позивачу надали постанову про накладання адміністративного штрафу ЕНА 5829097, вказавши порушення п 1.18 ПДР. З винесеною постановою позивач не згодна, оскільки Правил дорожнього руху не порушувала, бо зупинилась ще до початку розмітки. Вважає, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, є протиправними. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. Постанова складалася інспектором без зауважень позивача, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, скупчення і потоку інших автомобілів, інтенсивності руху. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Інспектор УПП не дав позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями інспектор УПП грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. 
Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
26 листопада 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача Палієнко Д.Т. просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що під час несення служби в с. Виноградне 29.09.2025 року інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Гресьом С.О. разом з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля «LEXUS GX 470» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-14 на 57 кілометрі, Миколаївської області не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.18 ПДР України, а саме здійснив рух прямо по полосі, яка дозволяє рух лише ліворуч або розворот. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п. 8.5.1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Позивачу повідомлено, що розгляд справи за дане порушення буде проводитися на місці. Після чого водію було роз`яснено права особи, згідно ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Права водію було роз`яснено в повній мірі, після чого інспектор виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 340 грн. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та вручено її копію. Позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Факт правопорушення та процедуру винесення постанови було зафіксовано на нагрудні відеореєстратори, а також відеозаписами із системи відеонагляду адміністративної будівлі Дорожньої станції патрульної поліції «Коблеве». Позивач вбачає порушення у тому, що в постанові не зазначено технічний засіб, яким було зафіксовано правопорушення. Проте, сторона відповідача не погоджується з таким твердженням, оскільки технічні засоби на які було здійснено фіксацію правопорушення, були зазначені в фабульній частині оскаржуваної постанови. Інспектор патрульної поліції врахував всі необхідні обставини при розгляді справи, та виніс постанову відповідно до чинного законодавства, а те, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від притягнення до відповідальності у випадку її об`єктивної винуватості. Вважає, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.
У відповіді на відзив, що надійшла на адресу суду 01 грудня 2025 року, позивач, ознайомившись з відеозаписами, звертає увагу, що на ділянці руху відсутні дорожні знаки 5.70 (сміна схеми руху). Позивач не могла завчасно знати про зміну в руху. Розмітка зроблена на перехресті для можливості вивернути з заправки. Розмітка не діє після перехрестя без знаку 5.6. Також вважає, шо відео підтверджує, що працівником відповідача не виконані приписи ст.268 КУпАП.
02 лютого 2026 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення у справі, у яких позивач вказує, що у зв`язку з повторним проїздом на ділянці, де відбувались оскаржувані дії, позивачем було зроблено панорамний знімок, який показує, що на місцевості наявний лише один знак інформаційний 4.5. 
Дослідивши наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. 
29 вересня 2025 року відносно позивача інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенантом поліції Гресь С.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5829097, згідно якої 29 вересня 2025 року об 11 год. 04 хв. по трасі М-14 на 57 кілометрі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом LEXUS GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожньої розмітки 1.18 «Дозволені напрямки руху по смугах» Правил дорожнього руху, та здійснив рух прямо по полосі, яка дозволяє рух лише ліворуч або розворот, чим порушив п. 8.5.1. Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. На підставі даного порушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн (а.с.6).
Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 8.5. ПДР дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.
Відповідно до п. 8.5.1 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.
Згідно з пунктом 1 розділу 34 ПДР горизонтальна розмітка має таке значення: 1.18 - указує дозволені на перехресті напрямки руху по смугах. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаками 5.16, 5.18; розмітка із зображенням тупика наноситься для зазначення того, що поворот на найближчу проїзну частину заборонено; розмітка, яка дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, дозволяє також розворот.
Порушення водієм вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.
За приписами ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За приписами ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25 червня 2020 року у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень, довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Судом встановлено, що відповідачем на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення надано відеозаписи з нагрудних камер поліцейських та відеозаписи із системи відеонагляду.
Як убачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, наданого відповідачем, на ньому зафіксовано спілкування поліцейського з позивачем та процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Відеозаписом із системи відеонагляду підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. З вказаного відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням позивача не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах" та дорожньої розмітки 1.18 ПДР України, що показує дозволений напрямок руху по смузі, здійснив рух прямо по смузі, що дозволяє поворот тільки ліворуч.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5829097 містить відомості про технічні засоби, яким здійснено відеозаписи.
Зазначені речові докази відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та містять інформацію про обставини, які мають значення для справи, що узгоджується з висновком Верховного Суду, сформованим у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 200/1010/17.
Оскаржувана постанова серії ЕНА №5829097 містить відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис), розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.
Отже, оскаржувана постанова містить всі відомості, передбачені положеннями ст. 283 КУпАП, та які є достатніми та необхідними для встановлення суті та змісту вчиненого позивачем правопорушення.
Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оскаржуваній постанові, тому доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
У свою чергу, позивач у позовній заяві посилається на те, що під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності лейтенант поліції не представився, що свідчить про порушення вимог чинного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП  особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У свою чергу, відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
При цьому, не представлення поліцейського перед тим, як проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення не може свідчити про порушення прав позивача, оскільки у відповідності до наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що поліцейським вжито всі необхідні дії щодо надання позивачу можливості реалізувати свої права, визначені у статті 268 КУпАП без їх обмежень.
Вказані обставини спростовують твердження позивача про недоведеність відповідачем вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність у ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА №5829097 є обґрунтованою та правомірною, винесеною з дотримання вимог чинного законодавства, а доводи позивача не спростовують доводів відповідача, суперечать доказам у справі та у своїй сукупності свідчать про бажання позивача з формальних причини та мотивів уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
На підставі викладеного, у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 9, 14, 77, 122, 123, 243–246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення – відмовити повністю. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий