"20" травня 2026 р. Справа № 363/4017/25 

ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
судді         Олійник С.В.,
за участі секретаря       Захарової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області в м. Вишгород за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

17 липня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 193 982 грн, з яких: за договором позики №7762878 у розмірі 67 715 грн, за кредитним договором №2333590 у розмірі 9 724,50 грн, за договором позики №73593617 у розмірі 21 472,50 грн, за кредитним договором №24898-08/2024 в розмірі 9 210 грн, за кредитним договором №8134355 в розмірі 85 860 грн, а також судових витрат зі сплати судового збору у сумі 3 028 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 липня 2024 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» було укладено договір позики №7762878, на виконання умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 29 000 грн. 11 січня 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників.
22 серпня 2024 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» було укладено кредитний договір №2333590, на виконання умов якого ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 3 000 грн. 27 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27112024/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» права вимоги до боржників.
21 серпня 2024 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики №73593617, на виконання умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 10 000 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників.
21 серпня 2024 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено кредитний договір №24898-08/2024, на виконання умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 3 000 грн. 27 листопада 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27112024/2, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників.
29 липня 2024 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» було укладено кредитний договір №8134355, на виконання умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 27 000 грн. 28 березня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №28032025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників.
Відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконав, у зв`язку з чим допустив прострочення виконання зобов`язань.
Станом на момент звернення до суду загальний розмір заборгованості за договором позики №7762878 становить 67 715 грн, з яких: 29 000 грн — основний борг, 24 215 грн — заборгованість за процентами за користування позикою, 14 500 грн – сума заборгованості за процентами на прострочену позику. 
Заборгованість за кредитним договором №2333590 становить 9 724,50 грн, з яких: 3 000 грн — основний борг, 4,50 грн — заборгованість по комісії за надання кредиту, 4 200 грн – заборгованість за неустойкою.
Заборгованість за кредитним договором №73593617 становить 21 472,50 грн, з яких: 12 500 грн — основний борг, 1 897,50 грн — заборгованість по відсоткам, 6 075 грн – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 1 000 грн – комісія за надання позики.
Заборгованість за кредитним договором №24898-08/2024 становить 9 210 грн, з яких: 3 000 грн — основний борг, 2 970 грн — заборгованість по відсоткам, 3 240 грн – сума заборгованості за штрафом.
Заборгованість за кредитним договором №8134355 становить 85 860 грн, з яких: 27 000 грн — основний борг, 45 360 грн — заборгованість по відсоткам, 13 500 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами.
Загальний розмір заборгованості за вказаними договорами становить 193 982 грн.
Процесуальні дії та рішення у справі.
31 липня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.
19 травня 2026 року протокольною ухвалою вирішено проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи.
Позиції учасників справи.
Згідно позовної заяви представник позивача просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції Вишгородського районного суду Київської області, трекінгом поштових відправлень Укрпошти, поштовими відправленнями з відміткою про повернення «адресат відсутній», оголошеннями про виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі «Судова влада».
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, враховуючи, що одночасно існують умови, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань відповідача про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Фактичні обставини справи.
29 липня 2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем укладено договір позики №7762878, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, що передбачено розділом 9 Договору позики, реквізити та підпис сторін.
Сума позики складає 29 000 грн (п. п. 2.3.3. Договору).
Згідно п.п. 2.3.4. Договору, строк позики до 09 жовтня 2024 (72 дні). Строк позики складає розрахунковий період, визначений розрахунком. Акційна процентна ставка, фіксована: 1,20000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості. Базова процентна ставка, фіксована: 1,50000% на день -застосовується протягом першого розрахункового періоду. Основна процентна ставка, фіксована: 1,50000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду (п.п. 2.4.1. - 2.4.3. Договору).
Відповідно до п. 2.5. Договору, кошти надаються позичальнику в день підписання сторонами Договору позики шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської карти) № НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 6.2. договору за неправомірне користування позикою позичальник зобов`язаний сплатити проценти на прострочену позику в розмірі 12,00% на 4-й день неправомірного користування та в розмірі 3,00% від суми позики починаючи з 5-го дня за кожен день неправомірного користування.
Відповідно до довідки сервісу онлайн-платежів iPay.ua (ТОВ «Універсальні платіжні рішення») від 13.12.2024 № 2782_241213102447, на підставі договору про переказ коштів №ФК-П-20/05-05 від 2020-07-08 здійснено зарахування грошових коштів у розмірі 29 000 грн на банківську картку відповідача НОМЕР_1 , номер транзакції — НОМЕР_2 , дата транзакції – 29.07.2024.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором №7762878 станом на 11.12.2024, заборгованість відповідача становить 67 715 грн, з яких: 29 000 грн — основний борг, 38 715 грн — заборгованість за відсотками.
Відповідно до договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024, ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, у тому числі за вказаним кредитним договором.
Згідно з витягом з реєстру боржників №9 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором №7762878 у розмірі 67 715 грн, з яких: 29 000 грн – основний борг, 24 215 грн – сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 14 500 грн – сума заборгованості по процентам на прострочену позику.
22 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» і ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №2333590, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 3 000,00 грн, строком на 345 днів (до 02.08.2025 року) (п. п. 1.2. - 1.4). Денна процентна ставка 0,89%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1605,79% річних. (п. 1.5) Комісія за надання кредиту: 4,50 грн, яка нараховується за ставкою 0,15% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 12 244,50 грн.
Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Згідно п. 4.1. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та /або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700 грн за кожний випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів у визначений графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 4 дні.
Відповідно до платіжного доручення 37753977 від 22.08.2024 року, позичальнику надано кошти у розмірі 3 000 грн на рахунок НОМЕР_1 із призначенням платежу: кошти згідно договору 2333590.
З відомостей про щоденні нарахування та погашення «ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» у період з 22.08.2024 року по 27.11.2024 року вбачається отримання позичальником кредитних коштів та користування ними.
Відповідно до договору факторингу №27112024/1 від 27.11.2024, ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, у тому числі за вказаним кредитним договором. 
Згідно з витягом з реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором №2333590 у розмірі 9 724,50 грн, з яких: 3 000 грн – основний борг, 4,50 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту, 2 520 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 4 200 грн – сума заборгованості за неустойкою.
21 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , укладено договір позики №73593617 на умовах повернення позики в кінці строку позики, за змістом якого за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк (строк позики) шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1).
Сума позики – 10 000 гривень, строк позики / строк договору (первісний строк кредитування) - 16 днів, процентна ставка (базова) / день 0,22500% (фіксована), комісія за надання позики від суми наданої позики – 1 000 грн, дата повернення позики (останній день) 05 вересня 2024 року, орієнтована загальна вартість позики 11 360 гривень (п. 2.1 - п. 2.3). Денна процентна ставка 0,85%.
Згідно довідок ТОВ «ФК «Фінекспрес» вих. №КД-000034265/ТНПП від 20.06.2025 року та вих. № КД-000034263/ТНПП від 20.06.2025 року 21.08.2024 року на картковий рахунок позичальника НОМЕР_3 здійснено переказ у сумі 10 000 грн та 22.08.2024 року у сумі 2 500 грн.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики №73593617 заборгованість позичальника за період з 21.08.2024 року по 23.12.2024 року становить 21 472,50, з яких: 12 500 грн – заборгованість за тілом кредиту, 1 897,50 грн — заборгованість по відсоткам, 6 075 грн – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 1 000 грн – комісія за надання позики.
Відповідно до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, у тому числі за вказаним кредитним договором. 
Згідно з витягом з реєстру боржників №40 від 23.12.2024 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором №73593617 у розмірі 21 472,50 грн, з яких: 12 500 грн – основний борг, 12 500 грн – заборгованість за тілом кредиту, 1 897,50 грн — заборгованість по відсоткам, 6 075 грн – сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 1 000 грн – комісія за надання позики.
21 серпня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 24898-08/2024.
Відповідно до п.п. 1.1. – 1.2 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 120 днів. Дата погашення кредиту 18.12.2024 року.
Згідно п.п. 1.4.1. договору денна процентна ставка складає 1,00% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного у п. 1.2. цього договору.
Відповідно до п.п. 5.3. Договору у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості – на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний період), та до дати погашення заборгованості з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України.
Відповідно до довідки сервісу онлайн-платежів iPay.ua (ТОВ «Універсальні платіжні рішення») від 28.04.2025 № 3426_250428152816, на підставі договору про переказ коштів №ФК-П-2022/02-3 від 2022-02-22 здійснено зарахування грошових коштів у розмірі 3 000 грн на банківську картку відповідача НОМЕР_1 , номер транзакції — НОМЕР_4 , дата транзакції – 21.08.2024.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за договором позики №24898-08/2024 заборгованість позичальника за період з 21.08.2024 року по 27.11.2024 року становить 9 210 грн, з яких: 3 000 грн — основний борг, 2 970 грн — заборгованість по відсоткам, 3 240 грн – сума заборгованості за штрафом.
Відповідно до договору факторингу №27112024/2 від 27.11.2024, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, у тому числі за вказаним кредитним договором. 
Згідно з витягом з реєстру боржників від 27.11.2024 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором №24898-08/2024 у розмірі 9 210 грн, з яких: 3 000 грн — основний борг, 2 970 грн — заборгованість по відсоткам, 3 240 грн – сума заборгованості за штрафом.
29 липня 2024 між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8134355 про надання споживчого кредиту, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 27 000 грн, строком на 352 дні, за стандартною ставкою 1,50% в день, знижена ставка 0,975% в день (п. 1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2). 
Згідно п.п 6.4. п. 6 кредитного договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 2 430,00 грн на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 540 грн починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Листом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» від 31.03.2025 року підтверджується успішне перерахування ТОВ «Авентус Україна» 29.07.2024 року грошових коштів в сумі 27 000 грн на маску картки НОМЕР_3 .
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Авентус Україна» за договором позики №8134355 заборгованість позичальника за період з 29.07.2024 року по 27.11.2024 року становить 85 860 грн, з яких: 27 000 грн — основний борг, 45 360 грн — заборгованість по відсоткам, 13 500 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами.
Відповідно до договору факторингу №28032025 від 28.03.2025, ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, у тому числі за вказаним кредитним договором. 
Згідно з витягом з реєстру боржників №2 від 28.03.2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором №8134355 у розмірі 85 860 грн, з яких: 27 000 грн — основний борг, 45 360 грн — заборгованість по відсоткам, 13 500 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами.
Застосовані норми права.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України - правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі за №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі за №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі за №127/33824/19.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
У п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором кредиту або позики позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки, штрафу чи пені за такий період прострочення.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово був продовжений та триває на теперішній час.
Мотиви і висновки суду.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що кредитний договір є двосторонньою угодою і має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит (певну грошову суму) та набуває право вимоги на повернення наданих грошових коштів і сплати процентів, а позичальник несе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту і сплати процентів.
Тобто, кредитний договір є відплатним, тому позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами.
Між первісними кредиторами та відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора укладено електронні кредитні договори, в яких визначено порядок та умови надання / повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами та інші умови.
Зазначені кредитні договори містить персональні дані відповідача, зокрема, місце проживання, номер мобільного телефону, інформацію про місце роботи, паспортні дані та реєстраційний номер облікової картки платника податків.
На підставі цих договорів відповідач отримав від первісних кредиторів кредитні кошти, тобто первісні кредитори виконали свої зобов`язання і надали кредит.
Судом також встановлено, що права вимоги за вказаними договорами були відступлені первісними кредиторами на користь ТОВ «ЄАПБ» на підставі договорів відступлення права вимоги. Надані позивачем договори факторингу, реєстри боржників та розрахунки заборгованості підтверджують перехід до позивача права вимоги до відповідача у межах заявлених позовних вимог.
Однак відповідач не в повній мірі виконав взяті на себе зобов`язання і не повернув кредит та платежі за користування кредитами у визначений строк та розмірах у зв`язку з чим у нього й виникла перед позивачем заборгованість.
Однак, суд не погоджується з нарахованими відсотками за договором №7762878 у розмірі 38 715 грн та договором №73593617 у розмірі 7 972,50 грн, виходячи з наступного.
Щодо договору №7762878 від 29 липня 2024 року.
Досліджуючи розрахунок заборгованості відповідача за процентами за користування кредитом, суд встановив, що позивач визначив розмір заборгованості за нарахованими процентами у загальній сумі 38 715 грн, обчисливши їх за період 29.07.2024 по 09.10.2024 року за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом.
Визначаючи розмір заборгованості в частині процентів за користування кредитом у межах погодженого сторонами строку кредитування, суд, з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», виходив з того, що максимальний розмір денної процентної ставки становить: з 24.12.2023 — не більше 2,5 %, з 22.04.2024 — не більше 1,5 %, з 20.08.2024 — не більше 1 %.
У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що наведений позивачем розрахунок заборгованості за процентами за період з 29.07.2024 по 09.10.2024 не відповідає вимогам зазначеного Закону.
За власними розрахунками суд встановив, що сума процентів, яка підлягає стягненню, становить:
за період з 29.07.2024 по 19.08.2024 — 9 570 грн (29 000,00 грн х 22 днів х 1,5 %);
за період з 20.08.2024 по 09.10.2024 — 14 500 грн (29 000,00 грн х 50 днів х 1 %); 
Отже, загальна сума заборгованості за процентами становить 24 070 грн.
Таким чином, у межах заявлених позовних вимог із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним договором у розмірі 53 070 грн, з яких: 29 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 24 070 грн - заборгованість за процентами.
В іншій частині позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами слід відмовити.
Щодо договору №73593617 від 21 серпня 2024 року.
Згідно умов договору позики №73593617 від 21.08.2024 року, тіло кредиту – 10 000 грн, строк договору - 16 днів, дата надання позики 21.08.2024 по 05.09.2024 - дата повернення позики (останній день).
Таким чином, строк кредитування сплив 05.09.2024.
Матеріали справи не містять підтверджень, щодо укладення сторонами будь-яких додаткових угод до договору позики для видачі додаткових кредитних коштів, а тому природа нарахування коштів у розмірі 2 500 грн до тіла кредиту суду не зрозуміла та позивачем не доведена.
Матеріали також справи не містять підтверджень, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту.
Позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений Договором, чи законом.
Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором тільки у межах строку його дії - до 05.09.2024.
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до з статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, враховуючи наведене, підстави для нарахування та сплати відсотків за період з 06.09.2024 по 23.09.2024, відсутні. Відтак, первісний кредитор мав право на нарахування процентів виключно за період з 21.08.2024 по 05.09.2024 (16 календарних днів).
Розмір процентів за цей період становить 1 360 грн, що розраховується наступним чином: 10 000 грн х 0,850 % = 85 грн на день; 28,125 грн ? 16 днів = 1 360 грн.
Суд також враховує, що позивач, звертаючись до суду, не заявляв вимог про застосування статті 625 Цивільного кодексу України.
Нарахування та стягнення процентів за користування позикою поза межами погодженого сторонами строку суперечить положенням Цивільного кодексу України та усталеній практиці Верховного Суду.
Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по штрафам та пені.
Суд вважає за необхідне зауважити, що положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України регламентують, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Приймаючи до уваги те, що штрафи та пеня нараховані відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, введеного 24.02.2022, що діє наразі, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по штрафам та пені задоволенню не підлягають.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість: 
за договором позики №7762878 від 29.07.2024 року у загальному розмірі 53 070 грн, з яких: 29 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 24 070 грн - заборгованість за процентами;
за кредитним договором №2333590 від 22.08.2024 року у загальному розмірі 3 004,50 грн, з яких: 3 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 4,50 грн - заборгованість по комісії;
за договором позики №73593617 від 21.08.2024 року у загальному розмірі 12 360 грн, з яких: 10 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 1 360 грн - заборгованість за процентами, 1 000 грн – заборгованість по комісії;
за кредитним договором №24898-08/2024 від 21.08.2024 року у загальному розмірі 5 970 грн, з яких: 3 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 2 970 грн - заборгованість за процентами;
за кредитним договором №8134355 від 29.07.2024 року у загальному розмірі 72 360 грн, з яких: 27 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 45 360 грн - заборгованість за процентами.
Загальний розмір заборгованості за вказаними договорами становить 146 764,50 грн.
Щодо судових витрат.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати у разі часткового задоволення позову розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжною інструкцією №119341 від 20.06.2025 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн.
Із 193 982 грн позовних вимог, з яких судом задоволено 146 764,50 грн, що становить приблизно 75,65%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 290 грн 70 коп. (3 082 грн ? 75,65%), а інша частина судових витрат покладається на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 263-265, 268, 279, 280, 282 ЦПК України, суд
ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договорами №7762878 від 29.07.2024 року, №2333590 від 22.08.2024 року, №73593617 від 21.08.2024 року, №24898-08/2024 від 21.08.2024 року, №8134355 від 29.07.2024 року в загальному розмірі 146 764 грн 50 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 290 грн 70 коп. 
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя С.В. Олійник