Справа № 632/777/23
провадження № 2/632/6/26

Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

"30" квітня 2026 р.         м. Златопіль
Златопільський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Библіва С.В., за участю секретаря судового засідання Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Златопіль Лозівського району Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (далі - АТ КБ «Приват Банк») звернулось до суду із вказаною вище позовною заявою, в обґрунтування якої зазначили, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 02.04.2021 року. Згідно заяви № б/н від 31.07.2021 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, в тій редакції яка діяла на дату підписання договору до договору «Кредитні картки». Таким чином, з моменту підписання між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України, шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору на встановлення на карту кредитного ліміту. На підставі вищевказаної заяви-приєднання ОСОБА_1 отримано кредитну картку для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту «Універсальна GOLD VISA», № НОМЕР_1 , строком дії 05/25., на яку було встановлено початковий кредитний ліміт з подальшим збільшенням до 36000,00 грн. ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Відсоткова ставка складає 40,8 % відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. ОСОБА_1 скористався кредитним лімітом, але не надав своєчасно АТ КБ «Приват Банк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується рахунком. У зв`язку із зазначеним порушенням з ОСОБА_1 станом на 20.02.2023 року має заборгованість в сумі 43955,61 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 35537,33 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8418,28 грн., яку АТ КБ «Приват Банк» просить стягнути з відповідача, разом із витратами зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн. 
Ухвалою суду від 25.07.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
21.08.2023 року від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог. Зокрема, він зазначає, що ніяких кредитних зобов`язань перед Банком він не має за кредитним договором від 31.07.2021 року, адже не ініціював емітацію банківської кредитної картки «Універсальна GOLD VISA», № НОМЕР_1 . З 30.07.2021 року з 8-00 години він перебував на своєму робочому місці, де забороняється користуватися мобільними телефонами, коли у нього пропав мобільний зв`язок. 31.07.2021 він звернувся до філії Vodafone для поновлення доступу до сім карти, але йому запропоновано звернутися до сервісного центру в м. Харкові. Після поновлення зв`язку він дізнався через систему інтернетбанкінгу «Приват24», що йому емітовано кредитну карту «Універсальна GOLD VISA» з кредитним лімітом 36000,00 грн. і починаючи з 04-59 год. з цієї карти почали списуватися кошти в повній сумі, після чого карту заблоковано. З 30.07.2021 по 31.08.2021 не встановлена особа здійснила оформлення кредитів на його ім`я у декількох фінансових установах на суму 70000,00 грн. Він звернувся до поліції, де за його заявою було внесено відомості до ЄРДР за № 12021226120000089 від 04.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України – шахрайство. 31.07.2021 він зв`язався з оператором гарячої лінії АТ КБ «Приват Банк» щодо відкриття кредитної лінії за його ім`я за його номером телефону без його згоди. На електронну адресу отримав повідомлення про можливі шахрайські дії щодо підозрілих операцій.
12.09.2023 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в які позивач спростовує обставини, викладені відповідачем у відзиві на позов.
Перше судове засідання неодноразово відкладалося з різних об`єктивних причин, а в останнє на 30.04.2026 року.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте надав судові заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. При ухваленні рішення просить прийняти до уваги його письмові пояснення на відзив на позов, а до обставин, викладених у самому відзиві обставин та наданих відповідачем доказів, просить поставитися критично, через їх необґрунтованість.
Від представника відповідача, адвоката Ключко Т.О. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача, проти задоволення позовних вимог повністю заперечує та просить відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві на позов та письмових поясненнях.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, письмові пояснення сторін та їх заяви по суті, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи та надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.
Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «Приват Банк», принаймні з 02.04.2021, оскільки він звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг із власноруч підписаною Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 02.04.2021 року (а.с.23 т.1). 
Згідно заяви № б/н від 31.07.2021 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, в тій редакції яка діяла на дату підписання договору до договору «Кредитні картки» (а.с.12-22 т.1). Таким чином, з моменту такого підписання між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України, шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору на встановлення на карту кредитного ліміту. На підставі вищевказаної заяви-приєднання ОСОБА_1 отримано кредитну картку для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту «Універсальна GOLD VISA», № НОМЕР_1 , строком дії 05/25., на яку було встановлено початковий кредитний ліміт з подальшим збільшенням до 36000,00 грн. (а.с.10-11 т.1). ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Відсоткова ставка складає 40,8 % відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. (а.с.25-29 т.1).
АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами, але останній свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 20.02.2023 року має заборгованість в сумі 43955,61 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 35537,33 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8418,28 грн.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку АТ КБ «Приватбанк».
Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до положень ст. ст. 549, 625, 1048, 1050 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, неустойки (штраф, пеня) у разі порушення боржником зобов`язання. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, які викладені на банківському сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд. 
Згідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як зазначено у ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами не отримання кредитних коштів, а також їх повернення; не спростовано правильність розрахунку заборгованості, а також нарахування відсотків.
Доводи відповідача стосовно того, що він не ініціював емітацію банківської кредитної картки «Універсальна GOLD VISA», № НОМЕР_1 від 30.07.2021, бо це здійснили невідомі шахраї, як на підтвердження своєї вини у виникненні заборгованості, суд не приймає, виходячи з наступного.
Дійсно, з витягу з ЄРДР встановлено, що за заявою ОСОБА_1 від 03.08.2021 працівником органу досудового розслідування ВП №1 Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області 04.08.2021 року внесено відомості до реєстру про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, і які мали місце в період з 30.07.2021 по 04.08.2021 щодо оформлених кредитів на ім`я ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 190 КК України (а.с.61 т.1). Від заявника відібрано пояснення, залучено його у якості потерпілого та допитано (а.с.64-70 т.1).
З місця роботи відповідача надано довідку про те, що ОСОБА_1 з 8-00 год. 30.07.2021 року перебував на робочому місці і на території підприємства використання засобів зв`язку заборонено (а.с.106 т.1).
Проте, суд зазначає, що сама по собі заборона користування засобами зв`язку на території підприємства не свідчить про те, що мобільний телефон у відповідача був вилучений і він не міг скористатися послугами інтернетбанкінгу «Приват24». Телефон так само міг перебувати і вдома у відповідача, та ним могли скористатися члени його сім`ї. 
Про таку можливість свідчать результати перевірки фахівців відповідного підрозділу Банку за фактом не підтвердження клієнтом ОСОБА_1 операцій за його карткою № НОМЕР_1 на загальну суму 42278,84 грн., здійснених 31.07.2021. Аналізом логу входів клієнта ОСОБА_1 в Приват24 встановлено, що в період часу з 26.07.2021 до 04.08.2021 входи до його аканту здійснювалися з пристрою, який раніше використовувався клієнтом, так і з пристроїв, які раніше не використовувалися, один з яких з іmei дружини клієнта ОСОБА_1 – ОСОБА_2 . 
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.
Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.
Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705(далі - Положення) у редакції, чинній на момент списання грошових коштів передбачено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.
Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.
Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.
Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.
Внутрішньобанківські правила залежно від особливостей діяльності банку повинні містити порядок подання користувачем повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які не виконувалися користувачем, і внесення електронного платіжного засобу до стоп-списку та його вилучення.
Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.
З огляду на положення вищенаведених правових норм суд не може зробити висновок про те, що відповідач вжив необхідних заходів, а саме: проінформував банк, а також правоохоронні органи про несанкціонованого оформлення на нього кредитної картки та здійснення за нею трансакцій, а тому його вини як підстави цивільної-правової відповідальності не вбачається, що виключає можливість стягнення з нього заборгованості, яка виникла, не відповідає фактичним обставинам справи. 
Так, ОСОБА_1 не доведено того факту, що з 31.07.2021 саме третіми особами були зняті кредитні кошти з його карткового рахунку, який він за його твердженнями не відкривав, враховуючи, що банківські перекази відбулися шляхом коректного введення ПІН-кода. Відкриття рахунку кредитного, здійснення грошових операцій за ним здійснено самим відповідачем або це відбулося внаслідок розголошення відповідачем третім особам конфіденційної інформації та введення динамічного пароля, який був направлений на мобільний номер відповідача, а тому вина Банку відсутня.
Матеріали справи не містять інформації про вчасне повідомлення відповідачем Банку про сторонні маніпуляції з його банківськими рахунками з використанням фінансового номеру телефону та переказ грошових коштів з його карткового рахунку. Крім того, відповідач повідомив правоохоронні органи про вчинення злочину тільки 03.08.2021 року.
Наявність кримінального провадження не може свідчити, в силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину відносно ОСОБА_1 до ухвалення вироку, яким такі обставини будуть встановлені, На разі кримінальна справа в провадженні суду не перебуває, у справі проводиться досудове розслідування. Отже, після встановлення винних осіб ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до них з вимогами про відшкодування шкоди.
Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 12, 89, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» заборгованість станом на 20.02.2023 року за кредитним договором б/н від 31.07.2021 року у розмірі 43955 (сорок три тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 61 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 35537 грн. 33 коп., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8418 грн. 28 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» судові витрати у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири ) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.
Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ: 14360570.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення виготовлено 01.05.2026 року.

Суддя:	  	С.  В.  Библів