Справа №442/2184/26 
Провадження №2/442/1255/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої судді - Курус Р.І., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Попів-Кішко Роксолана Йосипівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
в с т а н о в и в:
Представник позивача, адвокат Попів-Кішко Р.Й., звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням – квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову покликається на те, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності, неприватизована. Позивач користується цією квартирою, зареєстрована та фактично проживає у ній. Окрім неї, у квартирі зареєстровані: її син, ОСОБА_4 , колишня невістка, ОСОБА_2 та онук, ОСОБА_3 .
Зазначає, що з початку 1998 року та по сьогоднішній день ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично в квартирі не проживають, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особисті речі відповідачів у квартирі відсутні, місце перебування відповідачів на даний час позивачу невідоме.
Зсилається на те, що згідно Акту не проживання особи за місцем реєстрації від 03.03.2026, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 - не проживають з 1998 року.
Таким чином, оскільки відповідачі добровільно не зняті з реєстрації за вказаною адресою, позивач звернулась до суду з відповідним позовом та просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2 .
23.03.2026 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідачів.
Ухвалою від 23.03.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 23.03.2026, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Дана ухвала надсилалась сторонам у справі. Адвокатом позивача отримана в підсистемі «Електронний суд»,/а.с.25/. Відповідачам направлялась засобами поштового зв`язку за встановленим місцем реєстрації, однак, згідно відстежень відправлень на сайті АТ «Укрпошта», поштова кореспонденція, повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання»,/а.с.23,24/.
Ухвалою від 23.04.2026 розгляд даної цивільної справи було відкладено на 11.05.2026 задля реалізації сторонами, зокрема відповідачами, своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Вказану ухвалу надіслано відповідачам засобами поштового зв`язку за встановленим місцем реєстрації відповідачів. Задля забезпечення принципу відкритості інформації щодо справи, було повідомлено відповідачів про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті «Судової влади України» за посиланням https://dgm.lv.court.gov.ua/sud1306/gromadyanam/vyklyky/, а.с. 26-32. 
Ухвалою від 11.05.2026 розгляд даної цивільної справи було відкладено на 28.05.2026 задля реалізації сторонами, зокрема відповідачами, своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Вказану ухвалу надіслано відповідачам засобами поштового зв`язку за встановленим місцем реєстрації та місцем фактичного проживання відповідачів, зазначеним у позовній заяві. Задля забезпечення принципу відкритості інформації щодо справи, було повідомлено відповідачів про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті «Судової влади України» за посиланням https://dgm.lv.court.gov.ua/sud1306/gromadyanam/vyklyky/, а.с. 33-39. 
За таких обставин суд вважає відповідачів належним чином повідомленими про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Відповідачами клопотань про розгляд справи за участю сторін суду не надано, відзиву на позовну заяву не подано.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що згідно витягу №002557/37-2026 від 02.03.2026 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та копії будинкової книги в кв. АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , /а.с.9-10/.
Рішенням Дрогобицького міського суду Львівської області від 22.09.1999 позов розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.11.1993 Стебницькою міською радою Львівської області, актовий запис №157,/а.с.7/.
Про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в даній квартирі не проживають, ніякої участі в утриманні житла не приймають, особистих речей повсякденного використання, які б їм належали немає, свідчить акт №77 про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 03.03.2026, складений представниками КП «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради, /а.с.8/.
У своїх доводах позивач вказує, що сплачує комунальні послуги самостійно, на підтвердження чого надано квитанцію про оплату послуг КП «Управитель «ЖЕО»,/а.с.4/.
Згідно зі статтею 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Відповідно до статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.
Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.
Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
У справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на позивача покладається обов`язок із доведення відсутності відповідача у спірному приміщенні понад строк, із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем (користувачем), а на відповідача, відповідно, покладається обов`язок із доведення поважності причин відсутності у спірному приміщенні понад встановлений законом строк.
Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду: від 24 січня 2024року у справі №639/280/23 (провадження №61-15989св23),від 12січня 2021року у справі №344/7064/16-ц (провадження№61-15204св20), від 02 грудня 2020 року у справі №760/11141/19 (провадження №61-23066св19), від 11 листопада 2020 року у справі №619/40/17 (провадження№61-10243св19), від 21 жовтня 2020 року у справі №645/7374/18 (провадження№61-10094св20).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.
Будь-яких доказів, що відповідачам чинять перешкоди у користуванні квартирою, суду не надано. 
За таких обставин суд вбачає, що відповідачі не проживають за адресою АДРЕСА_2 з 1998 року, не користуються цим житлом, що у свою чергу порушує право позивача. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів у цьому житловому приміщенні.
Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, ст. ст. 9, 64, 65, 71, 72, 107 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 247, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов задоволити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 28 травня 2026 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_2 .
Головуюча суддя Курус Р.І.