Справа № 405/485/25
Провадження №2/405/110/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року Подільський районний суд міста Кропивницького в складі: 
головуючого судді Іванової Л.А. 
при секретарі Федченко А.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/485/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» звернувся до суду з позовом, який сформований в системі «Електронний суд» 27.01.2025 року до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 21.11.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-10255946 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Первісного Кредитора (https://kachay.com.ua/) та ознайомилася з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику. Після цього добровільно без примусу чи тиску відповідач заявила про бажання отримання коштів, зареєструвалася на сайті, під час чого пройшла процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту Кредитодавця, тобто вказала свої особисті персональні ідентифікаційні дані. Згідно з Правилами, до укладення договору про споживчий кредит, Позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надається Паспорт споживчого кредиту. Позичальник ознайомлюється із запропонованими в паспорті споживчого кредиту умовами кредитування та у разі згоди із ними, підписує його шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Пунктом 7.10 Договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису Сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку Позичальника та аналог власноручного підпису Кредитодавця, що відтворений засобами копіювання з боку Кредитодавця, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис.
Електронний підпис одноразовий ідентифікатор 62608 відправлено 21.11.2023 о 15:50:04 на номер телефону НОМЕР_1 відповідача та введено нею 21.11.2023 о 15:50:11, зокрема дана інформація підтверджується Розділом 8 кредитного договору та довідкою про ідентифікацію Позичальника. Введення Позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням Договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, в розмірі 5000 грн. на умовах, передбачених договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до п.2.8 Розділу 2 дата надання/видачі кредиту 21 листопада 2023 року. Сума кредиту 5000 грн. перераховується Кредитодавцем на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .
Згідно з п.1.5 Договору за надання кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію в розмірі 250 грн. Позичальник доручає Кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії із суми кредиту, що підлягає перерахуванню Позичальнику згідно Договору, тобто, Позичальнику перераховується сума кредиту 5000 грн., за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання кредиту.
Строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 240 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит Кредитодавцю (дата повернення кредиту) 18 липня 2024 року (п. 1.3 Договору).
Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату погашення процентів 21 грудня 2023 року, та здійснювати чергові платежі по сплаті нарахованих процентів на кожний 30 день після рекомендованої дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (п. 1.3.1 Договору). 
Стандартна процента ставка складає 2,80 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли клієнт має право на використання зниженої процентної ставки - у разі якщо така знижена процентна ставка передбачена договором) (п. 1.4.1 Договору)
Знижена процентна ставка становить 1,26 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 30 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом Строку кредитування, зазначеного в пункту 1.3. цього Договору (п. 1.4.2 Договору). 
Зазначив, що відразу після вчинених дій відповідача, 21.11.2023 ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" ініціювало переказ коштів згідно з договором № 00-10255946 від 21.11.2023 року безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку НОМЕР_4, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію Кредитодавця ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ". Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується повідомленням від 09.09.2024 з відміткою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» та додатком до нього. 
Крім того, зазначив, що 22.01.2024 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено Договір факторингу № 22-01/2024, за умовами якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-10255946 від 21.11.2023 року. 
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 14 070 грн., що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 року. 
Окрім того, 16.08.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, за яким позивач ТОВ «ЕЙС» набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-10255946 від 21.11.2023 року. 
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 30310,00 грн., що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за зазначеним Договором факторингу. 
Зазначив, що всупереч умов Договору №00-10255946 від 21.11.2023 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 30 310 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в розмірі 5250 грн. та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 25060 грн.
З огляду на викладене вище та посилаючись на норми чинного законодавства, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором кредитної лінії №00-10255946 від 21 листопада 2023 року в розмірі 30 310 грн., а також понесені ним (позивачем) судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 2 422,40 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн. 

Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 03 березня 2025 року відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.
Крім того, зазначеною ухвалою суду від 03 березня 2025 року за клопотанням позивача витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про те чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , платіжна картка - маска-картки № НОМЕР_4 ; чи зараховувалися кошти на картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , за період 21.11.2023 року - 26.11.2023 року у сумі 5 000, 00 грн. (безготівкове зарахування згідно транзакції № 40057-46145-82354 від 21.11.2023).
30 червня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 03 березня 2025 року в частині витребування доказів подано запитувану інформацію, зареєстровану судом за вх. №20367. 
Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату та місце судового розгляду справи належним чином, при цьому, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та підтримання позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та місце судового розгляду справи повідомлена судом як в порядку ч.ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, так і в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату та місце розгляду справи. 
При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.ч.1,3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, та є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 листопада 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», як Кредитодавцем та ОСОБА_1 , як Позичальником укладено Договір кредитної лінії №00-10255946, за умовами якого Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до п.п.1.2, 1.3 Договору сума кредитного ліміту (сума кредиту) складає 5000 грн. Тип кредиту - кредитна лінія.
Строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 240 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит Кредитодавцю (дата повернення кредиту) 18 липня 2024 року.
Пунктом 1.3.1 Договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату погашення процентів 21 грудня 2023 року, та здійснювати чергові платежі по сплаті нарахованих процентів на кожний 30 день після рекомендованої дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії.
Дата (дати) повернення кредиту зазначаються в Графіку платежів, який міститься в пункті 7.20 цього Договору. У разі, якщо Позичальник виконав зобов`язання по сплаті процентів не пізніше наступного дня за днем рекомендованої дати погашення процентів або здійснення платежу не пізніше наступного дня сплати процентів (згідно абз.1 п.1.3.1. цього Договору), то він вважатиметься таким, що виконав свої зобов`язання по сплаті чергового платежу належним чином, а проценти за Договором продовжуватимуть нараховуватимуться згідно умов цього Договору. У разі, якщо Позичальник виконає у повному обсязі свої зобов`язання за Договором по сплаті нарахованих процентів на дату погашення та поверненню повністю суми кредиту не пізніше наступного дня за днем Рекомендованої дати погашення процентів або не пізніше наступного дня сплати процентів (згідно абз.1 п.1.3.1. цього Договору), то вважатиметься, що Позичальник повністю достроково погасив кредит.
Відповідно до п. 1.4 Договору тип процентної ставки - фіксована.
Стандартна процента ставка складає 2,80 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли клієнт має право на використання Зниженої процентної ставки - у разі якщо така знижена процентна ставка передбачена договором) (п. 1.4.1 Договору).
Знижена процентна ставка становить 1,26 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 30 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного в пункту 1.3. цього Договору (п.1.4.2 Договору). 
Пунктом 1.5 Договору передбачено, що за надання кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає: 250 грн. Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення кредиту.
Згідно з п.1.15 Договору у Позичальника відсутнє право продовжити строк кредитування та/або строк виплати кредиту, установлених цим Договором, на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права.
Пунктом 2.2 Договору визначено, що цей Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію»
Відповідно до п.2.8 Договору дата надання/видачі кредиту 21 листопада 2023 року. Сума кредиту 5000 грн. перераховується Кредитодавцем на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .
Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 Договору визначено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів Кредиту на платіжну картку Позичальника до дня фактичного повного повернення кредиту протягом строку дії кредитної лінії.
Розрахунок процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". До періоду розрахунку процентів включається день надання (з урахуванням умов пункту 3.1. цього Договору) та не включається день повернення кредиту (крім випадку, фактичного повернення кредиту в дату, яка не відповідає дню повернення Кредиту) з урахуванням умов пункту 1.3.1. цього Договору.
Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, з урахуванням умов п.3.1. цього Договору.
Відповідно до п.4.3.1 Договору Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. 
Згідно з п.7.21 Договору Позичальник підтверджує, що з внутрішніми Правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту Кредитодавця ознайомлений в повному обсязі.
Крім того, 21 листопада 2023 року відповідач ознайомилася з Паспортом споживчого кредиту, який є Додатком до договору кредитної лінії №00-10255946, в якому поряд з іншим, зазначено: основні умови кредитування, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту споживача. 
При цьому, доказів визнання недійсним зазначеного Договору або його окремої частини, матеріали справи не містять.
Згідно з довідкою ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» про ідентифікацію, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ідентифікована ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», як Позичальник за укладеним договором №00-10255946 від 21.11.2023 року, оскільки акцептувала, підписавши 21 листопада 2023 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 62608, направленого на номер телефону НОМЕР_5 відповідний договір.
За інформацією ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» за вих.№204/09 від 09.09.2024 року, ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», як технологічним оператором платіжних послуг на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішно транзакцію: сайт Торговця: KACHAY.COM.UA; тип транзакції: видача; номер транзакції: 40057-46145-82354; дата та час проведення транзакції: 21.11.2023 року о 15:50 год.; сума транзакції: 5 000 грн.; Банк - емітент: PRIVAT BANK; маска картки клієнта: НОМЕР_2 ; код авторизації: 288717. 
Отримання відповідачем  ОСОБА_1 грошових коштів за укладеним кредитним договором підтверджується також інформацією АТ КБ «ПриватБанк», наданої на виконання ухвали суду від 03.03.2025 року, за якою на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 в Банку емітовано картку № НОМЕР_6 (IBAN НОМЕР_7 ), на яку здійснено переказ коштів: 21.11.2023 року на суму 5 000 грн. 
Більш того, факт видачі ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та отримання відповідачем коштів за кредитним договором №00-10255946 від 21.11.2023 року сторонами не оспорюється. 

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст. 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Судом встановлено, що Договір кредитної лінії №00-10255946 від 21.11.2023 року був укладений між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі, при цьому, відповідно до п.2.2 Договору Сторони також погодили, що цей Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію. 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до зазначеного Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Договір кредитної лінії №00-10255946 від 21.11.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Кредитодавця подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого Кредитодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду 62608, який відповідач використала для підтвердження підписання договору кредитної лінії. 
Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем Договір кредитної лінії №00-10255946 від 21 листопада 2023 року не був би укладеним сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Крім того, судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 січня 2024 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», як Клієнтом та ТОВ «МАКС КРЕДИТ», як Фактором укладено Договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) Клієнту суму фінансування в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п.2.1 Договору).
Відповідно до п.2.2 Договору Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержав від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом з правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов`язки Клієнта за кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру Боржників, кожен наступний Реєстр Боржників є самостійним Додатком, та не замінює попередній.
Згідно з п.2.3 Договору з дати відступлення прав вимоги, Клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно Реєстру Боржників та набуває всіх прав за ним.
Пунктом 2.5 Договору передбачено, що відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги.
Пунктом 4.2.2 Договору передбачено, що протягом 60 робочих днів з дати укладення даного Договору, за умови оплати Клієнту суми фінансування, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі зазначеній у п. 3.1 цього Договору, Клієнт зобов`язаний передати Фактору документи, що підтверджують права вимоги, шляхом підписання з Фактором Акту прийому-передачі документації, за формою, погодженою в Додатку № 4 до даного Договору. 
Згідно з Актом приймання - передачі до Договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 року, Сторони уклали цей Акт, за яким згідно з вимогами п. 4.2 Договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників Клієнта від 22 січня 2024 року, складений за формою згідно із Додатком № 1 до Договору. Кількість боржників: 18 598. Загальна сума заборгованості: 139 691 609 грн. 01 коп. 
Крім того, відповідно до Витягу з Реєстру Боржників від 22.01.2024 року, який є Додатком №1 до Договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №00-10255946 від 21 листопада 2021 року в розмірі 14 070 грн., з яких: 5 250 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8820 грн. заборгованість за відсотками.
Крім того, судом встановлено, що 16 серпня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ», як Клієнтом та ТОВ «ФК «ЕЙС», як Фактором укладено Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) Клієнту суму фінансування в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п.2.1 Договору).
Відповідно до п.2.2 Договору Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержав від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом з правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов`язки Клієнта за кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру Боржників, кожен наступний Реєстр Боржників є самостійним Додатком, та не замінює попередній.
Згідно з п.2.3 Договору з дати відступлення прав вимоги, Клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно Реєстру Боржників та набуває всіх прав за ним.
Пунктом 2.5 Договору передбачено, що відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги.
Пунктом 4.2.2 Договору передбачено, що протягом 60 робочих днів з дати укладення даного Договору, за умови оплати Клієнту суми фінансування, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі зазначеній у п. 3.1 цього Договору, передати Фактору документи, що підтверджують права вимоги, шляхом підписання з Фактором Акту прийому-передачі документації, за формою, погодженою в Додатку № 4 до даного Договору. 
Згідно з Актом приймання - передачі до Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 року, Сторони уклали цей Акт, за яким згідно з вимогами п. 4.2 Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників від 16 серпня 2024 року, складений за формою згідно із Додатком № 1 до Договору. Кількість боржників: 9 192. Загальна сума заборгованості: 137 609 617 грн. 75 коп. 
Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників від 16.08.2024 року, який є Додатком №1 до Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 року ТОВ «ФК «ЕЙС» набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №00-10255946 від 21 листопада 2021 року в розмірі 30 310 грн., з яких: 5 250 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25 060 грн. заборгованість за відсотками.
При цьому, зазначений розмір заборгованості за Договором №00-10255946 від 21 листопада 2021 року підтверджується детальним розрахунком заборгованості, складеним Первісним кредитором ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», за яким станом на 22 січня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 становила 14 070 грн., з якої: заборгованість за основним зобов`язанням в розмірі 5000 грн., заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 8820 грн. та заборгованість за комісією в розмірі 250 грн.; детальним розрахунком заборгованості, складеного ТОВ «МАКС КРЕДИТ», за яким заборгованість Позичальника ОСОБА_1 за період з 22.01.2024 року по 16.08.2024 року становила 30 310 грн., з якої: заборгованість за основним зобов`язанням в розмірі 5000 грн., заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 25 060 грн. та заборгованість за комісією в розмірі 250 грн.
Крім того, згідно з випискою з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором №00-10255946, складеною ТОВ «ФК «ЕЙС» станом на 16 грудня 2024 року заборгованість Позичальника складає 30 310 грн., з якої: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5250 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 25 060 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті516, частини другої статті517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61 - 10389св21 від 23.02.2022, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039 св21 від 19.01.2022, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14.07.2021.
Таким чином, з підстав, зазначених вище, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» наділено правом грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором кредитної лінії №00-10255946 від 21 листопада 2023 року. 
При цьому, згідно з п. 4.3.1. Договору Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором.
Разом з тим, всупереч умовам Договору, відповідач не виконала в повному обсязі свого зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача за Договорами факторингу, не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», ні на рахунки ТОВ «МАКС КРЕДИТ», ні на рахунки позивача ТОВ «ФК «ЕЙС».
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Судом встановлено, що первісний кредитор ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» за укладеним з позичальником ОСОБА_1 . Договором кредитної лінії №00-10255946 від 21.11.2023 року, повністю виконав свої зобов`язання перед позичальником ОСОБА_1 та перерахував на картковий рахунок відповідача кошти в сумі 5 000 грн. 
Факт підписання Договору кредитної лінії №00-10255946 від 21.11.2023 року в електронній формі та отримання коштів за зазначеним Договором відповідачем не спростовано, а тому суд вважає укладеним Договір кредитної лінії між Первісним кредитором ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «МАКС КРЕДИТ», а в подальшому до ТОВ «ФК «ЕЙС» та відповідачем ОСОБА_1 , та набуття сторонами за Договором взаємних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).
З огляду на викладене вище, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що права позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» порушені неналежним виконанням зобов`язання за договором кредитної лінії №00-10255946 від 21.11.2023 року відповідачем ОСОБА_1 , на підставі чого позовні вимоги за зазначеним кредитним договором є доведеними та такими, що підлягають задоволенню, та стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості за договором кредитної лінії №00-10255946 від 21.11.2023 року в розмірі 30 310 грн., з якої: заборгованість за основним зобов`язанням в розмірі 5250 грн., заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 25 060 грн. 

Щодо розподілу між сторонами судових витрат суд враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України). 
До витрат, пов`язаних з розгляду справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частинами 4-6 статті 137 ЦПК України також визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Статтею 19 зазначеного Закону визначено, що видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Наведені вище положення процесуального закону дають підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації, при цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При цьому, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, як роз`яснено в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України, (в редакції Закону 2004 року). Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС»заявлено про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн., з приводу чого суд зазначає наступне. 
Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, 22 листопада 2024 року між позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС», як Клієнтом, та Адвокатським бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» укладено договір про надання правничої допомоги №2211/Е, за яким Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим цим договором (п.1.1 Договору).
Відповідно до п.1.2 Договору метою представництва є захист прав та законних інтересів Клієнта, проведення необхідних процесуальних дій для досягнення найбільш сприятливого результату у справі на користь Клієнта.
Згідно з п. 2.1, п.2.2 Договору Клієнт зобов`язується: своєчасно забезпечувати Адвокатське бюро документами та матеріалами, необхідними для виконання даного Договору; своєчасно сплачувати Адвокатському бюро гонорар; негайно інформувати Адвоката про виникнення обставин, які можуть позначитися на визначенні наявності правової позиції у справі; надати Адвокатському бюро, для здійснення ним своїх обов`язків, всю необхідну інформацію, яка йому відома у справі, та яка відноситься до провадження у справі, а також надавати Адвокату необхідні документи, речі та інші матеріали, які можуть бути в його (Клієнта) розпорядженні; інформувати Адвокатське бюро, чи є Клієнт стороною нерозірваної угоди з іншим Адвокатом з приводу надання ними правничої допомоги.
Адвокатське бюро наділяється: усіма правами, в тому числі процесуальними, які надано законом позивачу, цивільному позивачу, третій особі, стягувачу, відповідачу, боржнику; правом представляти права та інтереси Клієнта (бути представником Клієнта) в усіх судових установах України, а також в органах державної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах та організаціях, органах МВС України, прокуратури, у державних та приватних виконавців; правом на подання та підписання усіх документів, необхідних для виконання доручень Клієнта, в тому числі й від імені Клієнта.
Пунктом 3.1 Договору передбачено, що отримання винагороди Адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару.
Відповідно до п.3.3, п.3.4 Договору гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024 року (Додаток №1 до цього Договору).
Після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг.
Згідно з протоколом погодження вартості послуг за Договором про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024, який є Додатком № 1 до Договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024, Сторони погодили вид послуг, кількість годин та вартість послуг (в грн.). 
Крім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «ЕЙС», як Клієнтом, та Адвокатським бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024 року, за якою Сторони уклали цю Додаткову угоду, за якою Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, і, зокрема, за кредитним договором №00-10255946 від 21.11.2023 року (Боржник ОСОБА_1 ) (порядковий номер в Переліку 94). 
Згідно з Актом прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024 року Сторони підтвердили, що Виконавець надав, а Клієнт отримав наступні послуги, зокрема, складання позовної заяви ТОВ "ФК "ЕЙС" до боржника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-10255946 від 21.11.2023 року, тривалістю 2 год., вартістю 5 000 грн.; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 , за кредитним договором №00-10255946 від 21.11.2023 року, тривалістю 2 год., вартістю 1000 грн.; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-10255946 від 21.11.2023 року на рахунок боржника ОСОБА_1 , тривалістю 1 год., вартістю 500 грн.; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-10255946 від 21.11.2023 року на рахунок боржника ОСОБА_1 , тривалістю 1 год., вартістю 500 грн., а всього 7 000 грн. 
При цьому, суд зауважує, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги і у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої так і тієї, що лише підлягає оплаті (буде сплачена) відповідною стороною.
Тим самим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 24.01.2024 року у справі № 357/13634/21). 
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Підсумовуючи, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин.
Визначаючи у даній справі розмір судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, за встановлених обставин, суд виходить з заявленого позивачем предмета спору та ціну позову, суб`єктного складу осіб (відповідачем за яким є фізична особа), складених процесуальних документів, та керуючись критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності, на підставі чого суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню та вважає, що обґрунтованим є заявлений позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 . 
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховуючи те, що позов задоволено, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 судовий збір за ставками судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір» на час подання позивачем позовної заяви в розмірі 2422 грн. 40 коп., враховуючи, що позовна заява подана позивачем в електронній формі через систему «Електронний суд».
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956 заборгованість за договором кредитної лінії №00-10255946 від 21 листопада 2023 року в розмірі 30 310 (тридцять тисяч триста десять) грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його виготовлення до Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Лілія Андріївна Іванова