Справа 688/5058/25 
№ 2-о/688/5/26 

Рішення 
Іменем України

12 травня 2026 року           м. Шепетівка 

Шепетівськийй міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Березюка О.Г.,
за участю секретаря судового засідання Антонюк І.І.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника адвоката Вітюка С.В.,
представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_10., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за заявою адвоката Вітюка Сергія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 ,заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_8 Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту перебування на утриманні,

встановив:

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованих осіб.
В жовтні 2025 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Вітюк С.В., звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_2 .
Заява мотивована тим, що до моменту зникнення ОСОБА_2 , до 25 березня 2025 року, заявниця була на утриманні брата та не мала самостійного джерела доходу. Для заявниці постійним та основним джерелом засобів для існування була матеріальна допомога її брата. Таке утримання полягало у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Заявниця перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , однак фактично у стосунках не перебувають та не проживають разом. В період з 28 січня 2025 року по 25 березня 2025 року ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за мобілізацією як навідник 2 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 8 аеромобільної роти НОМЕР_2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройного агресії російської федерації проти України, в районі бойових дій біля населеного пункту Білогорівка Сіверськодонецького району Донецької області зник безвісти. 29 березня 2025 року на ім`я заявниці надійшло сповіщення про те, що її брат ОСОБА_2 зник безвісти 25 березня 2025 року, яке є підставою для подання документів для призначення пенсії та надання пільг в установленому законодавством порядку. Враховуючи викладене, просила встановити факт перебування на утриманні рідного брата ОСОБА_2 .
Заявниця в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та суду пояснила, що вони з братом ОСОБА_2 проживали разом, вели спільне господарство, брат постійно допомагав їй матеріально, так як вона не працює та не має джерела доходу. Заявниця одружена, але з чоловіком не проживає та не підтримує стосунків. Перебувала на його утриманні.
Представник заявника - адвокат Вітюк С.В. в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, вказавши, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, останній допомагав сестрі та її дитині. З моменту мобілізації до лав ЗСУ і до моменту зникнення, ОСОБА_2 утримував сестру і перерахував їй грошові кошти.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_10. надав суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що Міністерство оборони України вважає заяву ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Факт, встановлення якого просить заявниця, не спричиняє жодних юридичних наслідків, з якими вона пов`язує звернення до суду. Як убачається з її заяви, метою встановлення юридичного факту є отримання грошового забезпечення у зв`язку із зникненням безвісти її брата. Однак, сестра військовослужбовця може мати право на виплату лише у випадку, якщо він був її законним представником. Оскільки ОСОБА_1 не є особою, законним представником якої був ОСОБА_2 , вона не входить до кола осіб, яким може бути призначено виплату. Крім того, на дату зникнення безвісти військовослужбовця заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі. Наявність чоловіка виключає можливість виникнення обов`язку на утримання з боку брата. Факт проживання чи допомоги у побуті не змінює встановленої законом черговості обов`язку щодо надання утримання. Заявниця не навела доказів звернення до уповноважених органів, зокрема до Пенсійного фонду України, із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, яка є належним позасудовим способом підтвердження відповідного права. Звернення до суду з вимогою про встановлення факту утримання в обхід визначеного законом порядку суперечить принципу субсидіарності судового захисту та не узгоджується із правовою природою окремого провадження. Спроба ототожнення звичайної матеріальної чи побутової допомоги з юридичним утриманням у розумінні законодавства не підтверджена належними доказами. Подані банківські документи не містять цільового призначення платежів, що могло б свідчити про виконання зобов`язання з утримання. Надані докази відображають звичайні родинні відносини, які не створюють юридичного обов`язку утримання у розумінні соціального законодавства. Таким чином, заявниця не довела юридичної значимості встановлюваного факту, не підтвердила неможливості підтвердження цього факту іншим шляхом та не обґрунтувала наявності правового зв`язку між фактом утримання та правом на отримання грошового забезпечення. Встановлення факту, про який просить заявниця, не породжує реальних правових наслідків, а лише створює уявлення про наявність права, яке не може бути реалізоване в межах чинного законодавства. На підставі викладеного Міністерство оборони України вважає заяву ОСОБА_1 такою, що не підлягає задоволенню.
В судовому засіданні представник ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_10. просив у задоволенні заяви відмовити. 
Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду направив повідомлення про те, що у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_2 не складав особисте розпорядження на випадок його загибелі (смерті). Що стосується виплати частки грошового забезпечення вищезазначеного військовослужбовця, згідно документів, які надійшли до військової частини НОМЕР_1 , відсутні родичі першої та другої черги, які мають право на виплату частки грошового забезпечення. 
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 18 листопада 2025 року, яке було відкладено на 01 грудня 2025 року у зв`язку із перебування судді у відпустці.
28 жовтня 2025 року надійшла заява від представника ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_10. про залучення до участі у справі заінтересованої особи - Військової частини НОМЕР_1 , та клопотання про витребування доказів у справі.
04 листопада 2025 року надійшли додаткові пояснення представника ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_10.
01 грудня 2025 року судове засідання відкладено на 05 грудня 2025 року у зв`язку із відсутністю електроенергії в приміщенні суду. 
05 грудня 2025 року судове засідання відкладено на 17 грудня 2025 року.
17 грудня 2025 року клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_10. про залучення до участі у справі заінтересованої особи - Військової частини НОМЕР_1 , та клопотання про витребування доказів у справі задоволено, про що винесено ухвали, судове засідання відкладено на 14 січня 2026 року.
14 січня 2026 року судове засідання відкладено на 10 лютого 2026 року у зв`язку ненадходженням витребуваних судом доказів.
10 лютого 2026 року судове засідання відкладено на 17 лютого 2026 року у зв`язку із відсутністю електроенергії в приміщенні суду. 
17 лютого 2026 року винесено ухвалу про витребування доказів та розгляд справи відкладено на 27 лютого 2026 року.
27 лютого 2026 року та 25 березня 20026 року справу відкладено на 05 травня 2026 року у зв`язку ненадходженням витребуваних судом доказів.
06 травня 2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці, серії НОМЕР_3 , виданим Хролинською сільською радою Хмельниццької області 29 жовтня 1998 року.
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 04 жовтня 2016 року, прізвище дружини після одруження ОСОБА_3 .
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці, серії НОМЕР_5 , виданим Хролинською сільською радою Хмельницької області 14 квітня 1994 року.
29 березня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 сповіщенням сім`ї №75 сповістив ОСОБА_1 , що її брат - молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зник безвісти 25 березня 2025 року під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройного агресії російської федерації проти України, в районі бойових дій біля населеного пункту Білогорівка Сіверськодонецького району Донецької області зник безвісти. 
Згідно витягу є ЄРДР №12025244000000616 від 01 квітня 2025 року СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельнийькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12025244000000616 за ч.1 ст.115 КК України.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250513-2896 від 13 травня 2025 року, ОСОБА_2 з 02 травня 2025 року значиться як зниклий безвісти. 
Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №2433 від 15 квітня 2025 року, ОСОБА_2 дійсно в період з 12 лютого 2025 року по 25 березня 2025 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Білогорівка Лисичанської МТГ Сіверськодонецького району Луганської області.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1373 від 07 квітня 2025 року ОСОБА_2 визнано таким, що 25 березня 2025 року зник безвісти за відсутності ознак умисного ухилення від проходження військової служби (добровільна здача в полон, дезертирство). 
Листом за вих.№692-7294 від 09 березня 2026 року Військова частина НОМЕР_1 повідомила про відсутність особистого розпорядження на випадок смерті (загибелі) про виплату одноразової грошової допомоги сім`ї солдата ОСОБА_2 .
Згідно довідки №166 від 09 червня 2025 року, виданої Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом із сестрою ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки №165 від 09 червня 2025 року, виданої Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, ОСОБА_3 перебуває на реєстраційному обліку в АДРЕСА_2 , та не проживає за адресою: по АДРЕСА_1 .
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України).
Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.
Згідно із частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст.1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» від 12 липня 2018 року № 2505-VIII близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст.4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» від 12 липня 2018 року № 2505-VIII, особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи. Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.
Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» від 12 липня 2018 року № 2505-VIII, особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, надаються гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими актами законодавства України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884.
Відповідно до п.4 Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). 
Згідно п.6 Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється: особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями; у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені); у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці.
Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. (п.7 Порядку).
Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Згідно ст. 31 Закону, члени сім`ї, які вважаються утриманцями, це члени сім`ї померлого, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні безвісти зниклого також має значення для виплати грошового забезпечення в разі відсутності особистого розпорядження на випадок загибелі (смерті), яке може бути виплачено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
ОСОБА_1 не надала суду доказів того, що вона потребувала утриманні та матеріальному забезпеченні від свого брата, а також, що його допомога була постійним і основним джерелом засобів до її існування.
Суд не бере до уваги надану АТ КБ «Приват Банк» виписку про рух коштів за період з 01 березня 2022 року по 01 березня 2025 року по рахунку, належному ОСОБА_1 , оскільки у призначенні платежу не зазначено будь-якої інформації, яка б давала підстави вважати, що ці кошти були перераховані саме на її утримання.
Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_1 на момент зникнення безвісти брата була повнолітньою, працездатною особою, одруженою, має дитину.
Оскільки заявницею ОСОБА_1 не надано суду доказів, які б підтверджували, що безвісти зниклий ОСОБА_2 на постійній основі надавав їй утримання та таке утримання було основним і постійним джерелом засобів її існування, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог заяви необхідно відмовити.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви адвоката Вітюка Сергія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 ,заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_8 Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту перебування на утриманні, відмовити.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_6 від 20 вересня 2023 року, орган видачі 6831, УНЗР №19980819-10921, РНОКПП НОМЕР_7 ;
представник заявника - адвокат Вітюк Сергій Вікторович, місцезнаходження: 30405, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, 47, каб. 150, РНОКПП НОМЕР_8 ;
заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_8 місцезнаходження: АДРЕСА_4;
представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_11, адреса: АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_9 ;
заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 .

Суддя