Справа № 159/1232/26
Провадження № 2-а/159/49/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
45008, м. Ковель, вул. Незалежності, 15, тел.: (03352) 5-90-66, 
e-mail:inbox@kv.vl.court.gov.ua, веб-адреса: http://court.gov.ua/sud0306/
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 травня 2026 року	м.Ковель	

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якого діє представник Клімук Віктор Сергійович (Волинська область, Ковельський район, с. Воля Ковельська, вул. Лугова, 8), до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (Волинська область, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6701856 від 21.02.2026 року, -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Клімук В.С., звернувся в суд з даним адміністративним позовом.
Позові вимоги обґрунтовані тим, що постановою серії ЕНА № 6701856 від 21.02.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. 
Суть правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 21.02.2026 року о 13 год. 42 хв. на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин 382 км. 400 м. керував вантажним транспортним засобом “VOLVO FH”, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом державний номерний знак НОМЕР_2 , та здійснив зупинку транспортного засобу у місці, де між транспортним засобом та лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» менше 3 метрів, а саме - 54 см., а також водій здійснив зупинку транспортного засобу в місці зупинки маршрутних таксі, чим порушив п.п. 15.9.е; 15.9.д ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.
Клімук В.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , вказує, що дійсно в зазначену дату та час останній керував вказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками патрульної поліції на автодорозі М07 382 км. 400 м. поблизу сел. Маневичі. 
Оскільки на дорозі не було місця, де зупинитися, ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб у місці на яке вказав працівник поліції в місці зупинки маршрутних таксі. При цьому, дійсно, між транспортним засобом та лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» було менше 3 метрів. 
ОСОБА_1 здійснив вимушену зупинку з порушеннями по вказівці працівників поліції, однак останні не звернули уваги та оформили документ про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Дії працівників поліції щодо винесення зазначеної вище постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності позивач вважає неправомірними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності вважає незаконною.
Зокрема, представник позивача вказує, що, відповідно до п.п. 15.9 д) та 15.9. е) ПДР України, зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини та транспортним засобом, що зупинився, менше ніж 3 м, та ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає — ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.
ОСОБА_1 дійсно, зупиняючи транспортний засіб, не виконав вимоги п.п. 15.9 д) та 15.9. е) ПДР України, однак вчинив такі дії на вимогу поліції і під контролем поліції.
У даному випадку, Олексюк В.В. здійснив зупинку транспортного засобу на вимогу працівників патрульної поліції та у місці на яке вони вказали, у зв`язку з чим вважає, що не може бути віднесено до порушення ПДР вчинення дій на вимогу поліції і під контролем поліції.
Таким чином, працівник патрульної поліції безпідставно та неправомірно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Враховуючи, що оскаржувана постанова виносилася відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, Клімук В.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6701856 від 21.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, як незаконну.
Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представником відповідача подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що постанова винесена з дотриманням всіх вимог КУпАП, є законною та правомірною.
Так, представник відповідача у поданому відзиві зазначив, що 21.02.2026 рокуо 13 год. 42 хв. на автомобільній дорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин 382 км. 400 м. поліцейським 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Заяць Б.В. було виявлено адміністративне правопорушення, а саме - водій транспортного засобу “VOLVO FH”, державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом “KRОNE AZW 18”, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , як було встановлено пізніше - ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку транспортного засобу, де між транспортним засобом та лінією горизонтальної розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» менше трьох метрів, а саме - 54 см., а також здійснив зупинку на місці зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 е) та 15.9 д) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Представник відповідача у поданому відзиві вказує, що твердження позивача про можливість відступати від правил зупинки у разі виконання вимоги поліцейського про зупинку не відповідає нормам ПДР України та є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.
Зокрема, п. 8.9 ПДР України чітко передбачено, що у разі подання вимоги про зупинку транспортного засобу, яка подана поліцейським за допомогою сигнального диска, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце зупинки, водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці із дотриманням правил зупинки. Вказана правова норма зобов`язує водія дотримуватися правил зупинки навіть у випадку, якщо вимогу про таку зупинку подано поліцейським.
Крім цього, під час розгляду справи позивачу були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надано можливість надавати пояснення і заявляти клопотання, знайомитись із доказами правопорушення. 
Представник відповідача вказує, що оскаржувана постанова було винесено відповідно до чинного законодавства.
На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити з задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином справа розглядається у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку про те, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.
Обґрунтовуючи позов, представник позивач вказує на відсутність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на порушенні його прав при винесенні оскаржуваної постанови.
Судом встановлено, що поліцейським 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Заяць Б.В. 21.02.2026 року винесено постанову серії ЕНА № 6701856 та притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що останній, 21.02.2026 року о 13 год. 42 хв. на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин 382 км. 400 м. керував вантажним транспортним засобом “VOLVO FH”, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зупинку транспортного засобу у місці, де між транспортним засобом та лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» менше 3 метрів, а саме - 54 см., а також водій здійснив зупинку транспортного засобу в місці зупинки маршрутних таксі, чим порушив п.п.15.9.е); 15.9.д) ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
У пред`явленому адміністративному позові представник позивача вказує на те, що ОСОБА_1 дійсно у вказаний в постанові час керував зазначеним вище транспортним засобом, був зупинений працівниками патрульної поліції на автодорозі М07, 382 км. 400 м., поблизу сел. Маневичі, та зупинив транспортний засіб у місці, на яке вказав працівник поліції, тобто в місці зупинки маршрутних таксі. При цьому, дійсно між транспортним засобом та лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» було менше 3 метрів.
Таким чином, факт керування позивачем даним транспортним засобом, зупинка транспортного засобу у місці, де між транспортним засобом та лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» менше 3 метрів, а також зупинка транспортного засобу в місці зупинки маршрутних таксі у зазначені в постанові дату та час визнається самим позивачем та не підлягає доказуванню.
Відповідно до п. 15.1 ПДР України, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.
Згідно п. 15.9 д ПДР України, зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.
Відповідно до п. 15.9 е) ПДР України, зупинка забороняється ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.
Згідно п. 8.9 ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.
Таким чином, вказаними нормами Правил дорожнього руху, чітко передбачено, що водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки, тобто без порушення правил зупинки транспортного засобу, а тому є безпідставними твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 здійснив зупинку на вимогу поліцейського у вказаному місці та відступив від виконання вимог Правил дорожнього руху з цих причин. 
Пункт 8.9 ПДР України не надає водієві транспортного засобу права порушувати правил зупинки транспортного засобу в таких випадках.
Частиною 1 ст. 122 КУпАПпередбачено відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Зазначений вище факт порушень ПДР України, про які зазначено в оскаржуваній постанові, повністюпідтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, наданим представником відповідача до відзиву на адміністративний позов.
Таким чином, твердження представника позивача у пред`явленому позові про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, повністю спростовуються долученим до відзиву на позовну заяву відеозаписом з місця події.
Крім цього, як встановлено з цього відеозапису, оскаржувана постанова виносилася поліцейським з дотриманням вимог КУпАП, наданням можливості позивачу скористатись правовою допомогою та наданням пояснень з приводу вчиненого правопорушення.
Решта доводів представника позивача не спростовують висновків суду, а тому відхиляються за безпідставністю.
Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про те, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення доведена повністю, а дії працівників поліції відповідають вимогам чинного законодавства. 
Суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення від 21.02.2026 року, винесена відносно  ОСОБА_1 , відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, - 

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якого діє представник Клімук Віктор Сергійович ( АДРЕСА_2 ), до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (Волинська область, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6701856 від 21.02.2026 року - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:	П. Ю. Бойчук