Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року Справа№200/2052/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Скакуна Віталія Анатолійовича звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не призначення та не нарахування пенсії позивачу у розмірі не нижче, передбаченої ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дня подання заяви про призначення пенсії 6 липня 2024 року; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та нарахувати пенсію позивачу з 6 липня 2024 року у розмірі та порядку, визначеному ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Ухвалою суду від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву; зобов`язано відповідача надати суду додаткові докази по справі.
9 квітня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому також викладено клопотання про заміну відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, на іншого (належного) відповідача – Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області.
Ухвалою суду від 11 квітня 2025 року відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області у задоволенні клопотання про заміну неналежного відповідача.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

В обґрунтування позовних вимог у позові назначено наступне.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі – ГУ ПФУ у Донецькій області) як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, яка була призначена йому Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі – ГУ ПФУ у Львівській області) на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року № 200/4994/2.
Однак, при призначенні пенсії при розрахунку її розміру не були застосовані норми ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345- VІ та п. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV, у зв`язку із цим пенсія була призначена у неналежному розмірі - 17 716,21 грн (43475.37 * 0.40750) замість 36 380.30 грн (43475.37 * 0.8).
Крім цього, ГУ ПФУ у Львівській області призначило пенсію позивачу з 10 лютого 2025 року, а не з дня подання ним заяви про призначення пенсії - з 6 липня 2024 року, що суперечить ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач вважає, що бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області з розрахунку розміру призначення позивачу пенсії без врахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» порушує його право на отримання пенсії у належному розмірі (а.с. 1-5).

У відзиві на позов ГУ ПФУ в Донецькій області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, обґрунтовуючи заперечення наступним. 
6 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся за призначенням пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058–IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Звернення розглядалося за принципом екстериторіальності спеціалістами ГУ ПФУ у Львівській області та ГУ ПФУ у Волинській області.
За результатами розгляду заяви позивача ГУ ПФУ у Львівській області прийняло рішення від 15 липня 2024 року № 052530004058 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року по справі № 200/4994/24 було зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 10 лютого 2025 року.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду № 200/4994/24 від 15 жовтня 2024 року, яке набрало законної сили 10 лютого 2025 року, ГУ ПФУ у Львівській області призначило ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з 10 лютого 2025 року.
Оскільки позивач зареєстрований у Донецькій області, відповідно до положень п. 4.10 Порядку № 22-1 його електронна пенсійна справа була передана до ГУ ПФУ в Донецькій області для взяття позивача на облік та здійснення йому виплати призначеної пенсії.
Зазначає, що позивач з питання розрахунку йому пенсії з урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» до ГУ ПФУ в Донецькій області не звертався, рішення про відмову у здійснені такого перерахунку Головним управлінням не приймалось.
Просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог (а.с. 34-38).

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 ), є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 від 18 жовтня 2007 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 7). 
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі – відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), код ЄДРПОУ 13486010, зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі (а.с. 39).
Як встановлено судом, 6 липня 2024 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 57).
За принципом екстериторіальності заява позивача розглядалась ГУ ПФУ у Львівській області.
Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 15 липня 2024 року № 052530004058 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 58).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі № 200/4994/24, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 15 липня 2024 року № 052530004058 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року справа (№ 1-5/2018(746/15) із зарахуванням до пільгового стажу за професіями згідно з постановою КМУ № 202 від 31 березня 1994 року та списком № 1 періоди роботи позивача з 15 жовтня 2009 року по 26 жовтня 2009 року, з 12 листопада 2012 року по 22 листопада 2012 року, з 4 вересня 2017 року, з 6 липня 2022 року по 18 липня 2022 року; в задоволенні іншої частини позову відмовлено (а.с. 12-19, https://reyestr.court.gov.ua/Review/122354914, https://reyestr.court.gov.ua/Review/125043931, ). 
1 березня 2025 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області щодо виконання зазначеного рішення Донецького окружного адміністративного суду (а.с. 20).
Листом від 11 березня 2025 року (вих. № 1300-5305-8/35762) ГУ ПФУ у Львівській області у відповідь на звернення позивача від 1 березня 2025 року повідомило, що на виконання рішення суду до пільгового стажу за професіями згідно з постановою КМУ № 202 від 31 березня 1994 року та списком № 1 Головним управлінням було зараховано періоди його роботи з 15 жовтня 2009 року по 26 жовтня 2009 року, з 12 листопада 2012 року по 22 листопада 201 року, з 4 вересня 2017 року, з 6 липня 2022 року по 18 листопада 2022 року та прийнято рішення про призначення пенсії № 052530004058 від 10 березня 2025 року; розмір пенсії з 10 лютого 2025 року становить 17 435,94 грн. […] (а.с. 20).
В матеріалах справи наявний витяг з електронної пенсійної справи позивача (який не містить назви пенсійного органу, що його прийняв - у витязі вказано лише назву пенсійного органу, на обліку в якому перебуває позивач: "Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області") від 10 березня 2025 року «про перерахунок пенсії», яким ОСОБА_1 з 10 лютого 2025 року призначено пенсію за віком (шифр: 120); у рішенні зазначено, що воно прийнято на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року; загальний страховий стаж складає 40 років 9 місяці 1 день, додаткові роки за Списком № 1 - 19 років 0 місяців 0 днів; роботи підземні, професії за постановою № 202 (25) – 25 років 0 місяців 14 днів; розмір призначеної позивачу пенсії – 17 435,94 грн (а.с. 54).
Зі змісту цього рішення вбачається, що здійснення розрахунку розміру призначеної позивачу пенсії відбувалось без врахування приписів абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
З наданого відповідачем протоколу розрахунку заробітку для обчислення пенсії підтверджується, що пенсія позивачу розраховувалась із без застосування абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с. 63-66).
Будучи незгодним із тим, що ГУ ПФУ в Донецькій області після отримання рішення ГУ ПФУ у Львівській області про призначення позивачу пенсії за віком та взяття позивача на облік не було проведено «призначення та перерахунок» пенсії із врахуванням приписів абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивач через свого представника звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом. 

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра. 
З аналізу наведеної норми вбачається, що територіальні управління Пенсійного фонду мають діяти в м е ж а х та у с п о с і б, які встановлені законодавчими нормами. 
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій […] регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону № 1058-IV виключно цим Законом визначаються: […] умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; […] мінімальний розмір пенсії за віком; […].
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Разом із цим згідно з ч. 3 ст. 114 Закону 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
При цьому відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року № 345-VI (надалі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на […] працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.
Відповідно до ст. 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Як встановлено судом, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року по справі № 200/4994/24 ГУ ПФУ у Львівській області 10 березня 2025 року було прийнято рішення, яким позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах (ч. 3 ст. 114 Закону 1058-IV) з 10 лютого 2025 року, при цьому до пільгового (підземного) стажу за Списком № 1 позивача зазначеним управлінням було зараховано періоди роботи останнього у загальній кількості 20 років 8 місяців 28 днів (а.с. 61-62).
Отже, позивач мав (та має) право на отримання пенсії за віком у розмірі, розрахованому із врахуванням абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону 1058-IV та ст. 8 Закону № 345-VI.
Разом із цим при здійсненні розрахунку розміру призначеної позивачу пенсії Головним управлінням ПФУ у Львівській області не були застосовані приписи абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону 1058-IV та ст. 8 Закону № 345-VI.
Суд вважає за необхідне зауважити, що в адміністративному позову, крім іншого, зазначено:
«…На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.10.2024 року по справі № 200/4994/24, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області і, було повторно розглянуто заяву про призначення пенсії та відповідачем ГУ ПФУ у Донецькій області було призначено пенсію відповідно до рішення (протоколу) 052530004058 від 10.03.2025. 
Однак, п р и п р и з н а ч е н н і пенсії до розрахунку пенсії не були застосовані норми статті 8 Закону № 345 та пункту 1 статті 28 Закону № 1058, так як розмір пенсії за віком розраховано (ст.27) (43475.37 * 0.40750) = 17716.21 грн, замість 43475.37 * 0.8 = 36380.30 грн. …».
Отже, станом на час подання до Донецького окружного адміністративного суду даного позову позивач був обізнаний про не врахування ГУ ПФУ у Львівській області приписів абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону 1058-IV та ст. 8 Закону № 345-VI при прийнятті рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.
Суд наголошує, що в межах цієї справи рішення ГУ ПФУ у Львівській області № 052530004058 від 10 березня 2025 року позивачем не оскаржується.
Враховуючи наведене, суд не вважає за необхідне виходити за межі заявлених позивачем позовних вимог та надавати оцінку рішенню ГУ ПФУ у Львівській області від 10 березня 2025 року.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 44 Закону 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи [1] або автоматично (без звернення особи) [2] у випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 42 Закону 1058-IV («Індексація та перерахунок пенсій») встановлено, що:
• для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. […] (ч. 2);
• […] з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 28 цього Закону […] Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. […] (ч. 3);
• у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. […] Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. […] (ч.4).
Отже, перерахунок пенсії без звернення пенсіонера проводиться пенсійними органом, на обліку у якому перебуває пенсіонер, лише у наведених вище випадках; в інших випадках перерахунок пенсії може бути проведений за наслідком розгляду відповідного звернення (заяви) пенсіонера.
Відповідно до абз. 2, 3 ч. 1 ст. 44 Закону 1058-IV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (надалі - Порядок № 22-1).
Згідно з абз. 1 п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення […] пенсії, […] (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1); […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (орган, що призначає пенсію).
Відповідно до абз. 2 п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення […] може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг […].
Згідно із п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, позивач із заявою про перерахунок пенсії до територіального органу пенсійного фонду України (сервісного центру) або до Пенсійного фонду України через вебпортал зазначеного фонду не звертався.
Отже, судом не встановлено наявність протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в Донецькій області з призначення та нарахування пенсії позивачу у розмірі не нижче, ніж передбачено ст. 8 Закону № 345-VI.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача.
Відповідно до ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 2-4, 9, 12, 72-78, 90, 139, 244-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010, зареєстроване місцезнаходження: 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна