ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 червня 2026 року справа №200/619/26 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Пивовар І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держдпроспоживслужби в Київській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2026 року (головуючий суддя І інстанції – Буряк І.В.), складену в повному обсязі 15 квітня 2026 року, у справі № 200/619/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційної організації «Софія Київська» до Головного управління Держдпроспоживслужби в Київській області про визнання протиправними та скасування припису, рішення, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна організація «Софія Київська» (далі – позивач, Товариство) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (далі – відповідач, Управління) за змістом якої просиd суд:
визнати протиправним та скасувати припис від 15.09.2025 № 10-5-5.4-15/91 «Про усунення порушень вимог щодо порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін»;
визнати протиправним та скасувати рішення від 30.12.2025 № 10-5-5.4-14/77 «Про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення» 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2026 року позовні вимоги задоволено.
Визнані протиправними та скасовані винесені Головним управління Держпродспоживслужби в Київській області припис “Про усунення порушень вимог щодо порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін” від 15.09.2025 № 10-5-5.4-15/91, рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення від 30.12.2025 № 10-5-5.4-14/77 та рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення від 09.03.2026 № 10-5-5.4-14/1.
Відповідач з таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на не надання судом першої інстанції правильної оцінки обставинам справи, винесення рішення без урахування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що підставою для здійснення спірної перевірки стала колективна скарга мешканців будинку № 4-А по вул. Павла Чубинського у с. Софіївська Борщагівка, а тому перевірку проведено відповідно вимог ст. 6 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.
Так у ході перевірки установлено, що тариф на автономне виробництво та постачання теплової енергії для Товариства затверджено рішенням виконавчого комітету Борщагівської. сільської ради Бучанського району Київської області від 02.02.2021 № 9.
Разом із тим, під час здійснення заходу державного нагляду Товариством не надано підтверджуючих документів щодо обґрунтованості амортизаційних витрат на суму 405 529,27 грн, що у структурі тарифу становить 434,45 грн за 1 Гкал (без ПДВ). З урахуванням установлених обставин економічно обґрунтований тариф складає за 1 Гкал 1 293,27 грн. 
Таким чином, унаслідок застосування економічно необґрунтованої складової тарифу споживачам будинку за період з лютого 2021 року по квітень 2025 року безпідставно нараховано 1 568 154,67 грн, які підлягають перерахунку. Необґрунтовано отримана виручка за період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року складає 53 503,91 грн.
Оскільки Товариством не виконано вимоги спірного припису у встановлений строк, то Управлінням 30.12.2025 винесено рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій № 10-5-5.4-14/77, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 34 000,00 грн. 
Відповідач звертає увагу суду, що тариф на теплову енергію, який застосовувався позивачем є державно регульованою ціною у розумінні Закону України “Про ціни та ціноутворення”, а тому перевірка дотримання позивачем вимог щодо формування та застосування відповідного тарифу повністю відповідає повноваженням відповідача.
Посилання позивача на те, що тариф установлено рішенням органу місцевого самоврядування, не спростовує повноважень відповідача щодо контролю за його формуванням та застосуванням.
Також відповідач не погоджується із доводами позивача про те, що фактично у формі припису до нього застосовано санкції за 5 років, тоді як, згідно вимог чинного законодавства застосування адміністративно-господарських санкцій обмежується одним роком. Так, Управління зазначає, що санкція була застосована не через припис, а за факт його невиконання, що є самостійною підставою для відповідальності.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Товариство є юридичною особою, код ЄДРПОУ 39018680, місцезнаходження: 08149, м. Краматорськ, пр. Незалежності, буд. 38, кв. 166.
09 вересня 2025 року Управління складено посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) № 730 Товариства, тип заходу: позаплановий, форма заходу перевірка. 
Підстава для здійснення заходу: колективне звернення фізичних осіб в особі Сікун С. В. від 29.08.2025 та погодження Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 03.09.2025 № 15.2.2-3/22517.
Предмет перевірки: дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема тарифу на теплову енергію, її виробництво, транспортування, схваленого рішенням виконкому Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 02.02.2021 № 9 для мешканців будинку 4А по вул. Павла Чубинського, с. Софіївська Борщагівка. 
За результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) Управлінням складено акт позапланової перевірки за дотриманням суб?єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін ТОВ «ЖЕК «Софія Київська» від 10.09.2025 № 10-5-5.4-11/130 (далі – акт перевірки).
Вказаним актом установлено, що тариф на постачання та автономне виробництво теплової енергії для ТОВ «ЖЕК «Софія Київська» установлений рішенням виконкому Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 02.02.2021 № 9 «Про встановлення тарифів ТОВ «ЖЕК «Софія Київська» на автономне виробництво та постачання теплової енергії». 
При здійсненні заходів державного нагляду та контролю Товариство не змогло підтвердити суму амортизаційних витрат у розмірі 405529,27 грн, що у вартості 1 Гкал складає 434, 45 грн без ПДВ.
Таким чином тариф, що відповідає запровадженому способу регулювання повинен складати 1 293,27 грн за 1 Гкал.
Необґрунтовано нараховано споживачам за період з 02.2021 по 04.2025 суму у розмірі 1 568 154,67 грн.
Необґрунтовано одержана виручка за період з 10.2024 по 04.2025 – складає 53 503,91 грн.
Заробітня плата робітникам у кількості 9 осіб вірно розподілена між усіма будинками та на будинок 4-А припадає 11,7 %.
Цей акт підписано позивачем із зауваженням про те, що з його висновками Товариство не згодне.
Відповідно додатку до акту застосовуваний Товариством тариф складав 1 814,61 грн. Обґрунтований тариф – 1 293,27 грн.
15 вересня 2025 року Управлінням складено припис про усунення порушення вимог щодо порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін за № 10-5-5.4-15/91 відповідно до якого Управління вимагає від Товариства провести перерахунок у бік зменшення споживачам послуги постачання теплової енергії будинку № 4-А по вул. Павла Чубинського, що у селі Софіївська Борщагівка суму 1568154,67 за період з лютого 2021 року по квітень 2025 року. Термін виконання: 17.11.2025.
Товариством подано зауваження до акта від 10.09.2025 та припису про усунення порушень від 15.09.2025, датовані 03.10.2025 вих. № 853, за змістом яких викладено доводи в обґрунтування незгоди із висновками акта перевірки та прохання визнати припис протиправним та відкликати або визнати недійсним, серед іншого, з таких підстав.
Будинок 4 А по вул. Павла Чубинського у с. Софіївська Борщагівка Київської області здано в експлуатації 29.11.2016 (копія сертифікату відповідності додається). Актом приймання-передачі від 01.12.2016 забудовник ТОВ «Софія Буд Груп» передав Товариству будинок на баланс для утримання. Будинок передано вже зі змонтованою даховою котельнею (копія акта додається). Право використання у господарській діяльності Товариства дахової котельні також було установлено договором про користування та експлуатацію, укладеного між забудовником та користувачем – ТОВ «ЖЕК «Софія Київська».
Станом на момент формування документів і розрахунків для встановлення тарифу забудовник ТОВ «Софія Буд Груп» довідкою від 10.09.2025 підтвердив права Товариства на використання обладнання будинку у господарській діяльності. Вказане також підтверджено інформацією наданою 21.12.2020 ліквідатором ТОВ «Софія Буд Груп».
21 травня 2023 року загальними зборами ОСББ «Софія Київська 4А» прийнято рішення про перехід до форми самоуправління багатоквартирним будинком та листом від 20.06.2023 вих.№ 20/06-23 запропонували балансоутримувачу передати технічну документацію на будинок. Згодом співвласники погодили надання. послуги теплопостачання Товариством, посилаючись у тому числі, на перебування дахової котельні у Товариства.
Таким чином Товариство станом на 2021 рік, як балансоутримувач будинку, при формуванні та розрахунку тарифу на теплову енергію, що виробляється даховою котельнею для мешканців будинку 4 А по вул. П. Чубинського у с. Софіївська Борщагівка на 2020 – 2021 роки мало право включити амортизацію до складу прямих матеріальних витрат. 
Рішенням виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 02.02.2021 № 9 «Про встановлення тарифів ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» на автономне виробництво та постачання теплової енергії», розглянувши заяву ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» вирішено встановити ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» тарифи на теплову енергію, її виробництво та постачання, послугу з постачання теплової енергії по категоріях споживачів відповідно до додатку № 1 (додається). 
Додатком № 1 до вказаного рішення установлено тариф на теплову енергію, послугу з постачання теплової енергії ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» для будинку, обладнаного системою автономного опалення за адресою вул. Чубинського, 4А, а саме: категорія споживачів – населення тариф на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії (без ПДВ) – 1 512,18 грн за 1 Гкал; тариф на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії (з ПДВ) – 1 814,61 грн за 1 Гкал. 
Згідно наданого Товариством розрахунку вартості виробництва теплової енергії на послуги з постачання теплової енергії на 2020-2021 роки собівартість 1 Гкал складає 1 482,52 грн, тариф (без ПДВ) – 1 512,18 грн за 1 Гкал; тариф на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії (з ПДВ) – 1 814,61 грн за 1 Гкал. 
До собівартості виробництва теплової енергії на послуги з постачання теплової енергії на 2020-2021 роки включено (п. 2.3 інші прямі витрати – амортизація), всього 405 929,27 грн.
Рішенням виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 24.10.2025 № 854/1 «Про встановлення тарифів ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» одноставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, які надаються по вул. Павла Чубинського, 4А. в с. Софіївська Борщагівка на опалювальний період 2025/2026 розглянувши заяву ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» від 17.10.2026 № 86 про встановлення одноставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії споживачам, зокрема по вул. Павла Чубинського 4А, вирішено встановити ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» тариф на теплову енергію, послугу з постачання теплової енергії – 2 673,02 грн за 1 Гкал з ПДВ, у тому числі тариф на виробництво теплової енергії – 2 673,02 грн за 1 Гкал з ПДВ. (п. 1)
Структура тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії наведена у додатку № 1 (п. 2)
Відповідно до роз`яснень Міністерства розвитку громад та територій України від 24.08.2023 № 7644/25/14-23, відповідно до вимог п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 502 та ст. 1 Закону України від 29.07.2022 № 2479-ІХ, установити в опалювальному періоді 2025/2026 років тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії, що застосовуватимуться до відповідної категорії споживачів на рівні тарифів, що застосовувалися до споживачів станом на 24.02.2022, а саме: тариф на теплову енергію та послугу з постачання теплової енергії (з ПДВ) – 1 814,61 грн за 1 Гкал, у тому числі тариф на виробництво теплової енергії (з ПДВ) – 1 814,61 грн за 1 Гкал
Додатком № 1 до вказаного рішення визначено структуру тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії ТОВ «ЖЕО «Софія Київська», зокрема п.1.3 «Інші прямі витрати» , у т.ч. п. 1.3.2 «Амортизація» - 0,00 грн.
Згідно таблиці витрат на виробництво, складеної Товариством, 1 Гкал теплової енергії по буд. 4 А усього витрат 482 763,60 грн.
Товариство звернулося до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів зі скаргою (датована 10.10.2025 № 859) на припис від 15.09.2025, де просило, зокрема визнати протиправним та скасувати останній.
Листом від 28.10.2025 № 15.2.2-4/27657 у відповідь на вказану скаргу Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів повідомила Товариство про відсутність правових підстав для скасування припису від 15.09.2025.
09 грудня 2025 року Товариство звернулося до відповідача із поясненнями № 904, де обґрунтувало неможливість виконання припису від 15.09.2025.
30 грудня 2025 року Управлінням винесено рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення № 10-5-5.4-14/77, де вказано, що Управлінням проведено позапланову перевірку стану виконання припису про усунення порушень від 15.09.2025, виявлених під час проведення попередньої позапланової перевірки (акт від 10.09.2025). Перевіркою встановлено, що Товариством не виконано п. 1 припису від 15.09.2025, а саме провести перерахунок у бік зменшення споживачам послуги постачання теплової енергії будинку № 4-А по вул. Павла Чубинського, що у с. Софіївська Борщагівка на суму 1 568 154,67 грн за період з лютого 2021 року по квітень 2025 року. Суб`єкт господарювання не надав відповідних документів про виконання припису, що є підтвердженням факту невиконання припису про усунення порушень. У зв`язку з вказаним вирішено застосувати до ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» штраф у розмірі 2000,00 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн.
09 березня 2026 року відповідачем прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення № 10-5-5.4-14/11.
Вказаним рішенням зобов`язано Товариство:
повернути споживачам/власникам буд. 4А по вул. Павла Чубинського с. Софіївська Борщагівка необґрунтовано одержану виручку у сумі 53 503,91 грн відповідно до Додатку 2 до Акта складеного за результатами перевірки від 10.09.2025 № 10-5-5.3-11/130, шляхом здійснення перерахунку;
застосовано до Товариства штраф у сумі 53 503,91 грн.
Позивачем до матеріалів справи надано нотаріально посвідчену (реєстровий номер 142) заяву свідка – ОСОБА_1 (паспорт громадянина серії НОМЕР_1 , виданий Кіровським РВ ДМУ УМВД України Донецької області 30.03.2005, РНОКПП НОМЕР_2 ), датована 27.01.2026 де зазначено серед іншого таке: «Я ОСОБА_1 працюю головним інженером у ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» та особисто супроводжував перевірку, що проводилася у ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» з 09.09.2025 по 10.09.2025 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області». … Під час перевірки мною перевіряючим надавалися пояснення та документи, що підтверджують існуючі обставини, а саме: передачу 01.12.2016 будинку № 4-А по вул. Павла Чубинського у селі Софіївська Борщагівка від забудовника на баланс ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» разом із обладнанням, зокрема котельнею, та її балансову вартість. Мої пояснення щодо того, що ці документи підтверджують, що ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» станом на 2021 рік було балансоутримувачем будинку, та відповідно, як балансоутримувач мало право включати у розрахунок вартості теплопостачання амортизацію були проігноровані. Надані мною документи не були долучені перевіряючими до матеріалів перевірки, у зв`язку із чим такі було додатково направлено ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області», як додатки до Зауважень до Акта від 10.09.2025 № 10-5-5.4-11/130.».
В обґрунтування права на амортизацію дахової котельні будинку № 4-А по вул. Павла Чубинського у селі Софіївська Борщагівка, позивачем надано такі докази.
Сертифікат Державної архітектурно будівельної інспекції України серія ІУ № 165163341678 від 29.11.2016, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу): «Комплекс житлової та громадської забудови по вул. Горького в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району» (ІІІ черга багатоквартирного житлового будинку по вул. Павла Чубинського, 4а с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району), за адресою вул. Павла Чубинського 4а с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району. Замовник об`єкта: ТОВ «Софія Буд Груп» 
01 грудня 2016 року між ТОВ «Софія Буд Груп» та ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» оформлено акт-приймання передачі відповідно до якого ТОВ «Софія Буд Груп» передає, а ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» приймає на баланс підприємства для обслуговування житловий будинок, розташований за адресою вул. Чубинського 4-а с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району. 
Згідно вказаного акта приймання-передачі активи житлового будинку мають, зокрема такі показники: облаштування будинку – гаряче водопостачання від зовнішньої дахової котельні. 
Додатком № 2 до акта приймання-передачі від 01.12.2016 складено довідку про балансову вартість модульної котельні, розташованої за адресою: вул. Павла Чубинського. 4-А с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району. 
Відповідно вказаної довідки ТОВ «Софія Буд Груп» передає на баланс ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» для обслуговування житловий будинок, у тому числі активи будинку: дахову газову котельню балансовою вартістю 3 247 434,16 грн (без ПДВ), включаючи вартість поставки, установки з підйомом, пусконалагоджувальних робіт та оздоблення, тощо. 
31 липня 2017 року між ТОВ ЖЕО «Софія Київська» (як виконавець) та ОСОБА_2 (адреса: вул. Павла Чубинського. 4-А с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району, Київська область) укладено договір про надання послуг та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку № 4-А по вул. Павла Чубинського. 4-А с. Софіївська Борщагівка, а споживачем – забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом та на умовах, що передбачені цим договором. 
Згідно повідомлення ТОВ «Софія Буд Груп» до ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» від 21.12.2020 № 17 зазначено, що ТОВ «Софія Буд Груп» погоджується із визначенням вартості «котельня модульна транспортабельна» КОЛВІ № 116/16 КМ-2-1500-Т/Гн за адресою вул. Павла Чубинського, буд. 4-а с. Софіївська Борщагівка на рівні 3 896 920,99 грн, у тому числі ПДВ 649 486,83 грн, вважає її справедливою поточному стану обладнання та застосування розміру амортизаційного відновлення на рівні 405 929,27 грн. Суми можуть бути використані у бухгалтерському обліку для розрахунку амортизаційних відрахувань.
Листом «Про результати Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 20.06.2023 № 20/06-23 ОСББ «Софія Київська 4А» звернулося до директора ТОВ «ЖЕО «Софія Київська», де повідомило, що 21.05.2023 проведено загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія Київська 4А», яке створено співвласниками багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, вул. Чубинського, буд. 4-А.
Серед питань порядку денного розглядалося, зокрема рішення про те, що управління будинком буде здійснюватися через Статутні органи управління ОСББ. Ураховуючи вказане повідомлено про те, що датою початку фактичного управління будинком через Статутні органи ОСББ є 01.08.2023; для індивідуальних договорів та доручень з ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» припиняється з 01.08.2023.
Згідно довідки арбітражного керуючого Козловської Д. В. від 10.09.2025 вих.№ 01-34/411 підтверджено, що ТОВ “Софія Буд Груп» дійсно у 2016 році до ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» передано в експлуатацію та користування модульну дахову котельню «котельня модульна транспортабельна» КОЛВІ № 116/16 КМ-2-1500-Т/Гн з наявним обладнанням для надання послуги постачання теплової енергії мешканцям будинку по вул. Павла Чубинського 4-А у с. Софіївська Борщагівка.
Спірним питання даної справи є правомірність прийняття відповідачем спірного припису та рішення
Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги, з чим погоджується суд апеляційної інстанції та зазначає наступне
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 № 5007-VI (далі – Закон № 5007, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 
13) фіксована ціна - обов`язкова для застосування суб`єктами господарювання ціна, встановлена Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та державними колегіальними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень та компетенції;
Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення. Дія цього Закону не поширюється на встановлення тарифів на медичні послуги та лікарські засоби в межах програми медичних гарантій згідно із Законом України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" (ч. 1 ст. 2 Закону № 5007).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 Закону № 5007 суб`єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни; державні регульовані ціни. Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).
Частиною 1 ст. 13 Закону № 5007 встановлено, що державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом: 1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін;
Органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є:
центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом (ч. 1 ст. 16 Закону № 5007). 
Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами (ч. 2 ст. 16 Закону № 5007).
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 17 Закону № 5007 Основними функціями уповноважених органів є виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
Уповноважені органи мають право:
1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки:
достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін;
наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб;
2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки;
3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу;
4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій;
5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
7) надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
8) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (ст. 18 Закону № 5007).
Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі – Закон № 877, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).
Цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
У цьому Законі нижчезазначені терміни вживаються в такому значенні:
державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;
заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;
Відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження, виконання, припинення дії адміністративних актів з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності регулюються Законом України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 1 Закону № 877).
Відповідно до ч. 1 ст 6 Закону № 877 підставами для здійснення позапланових заходів є:
звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 затверджено Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, де вказано, що Держпродспоживслужба, як орган державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення, відповідно до покладених на неї завдань має право: проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки; вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін тощо.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану від 13.03.2022 № 303, якою Кабінет Міністрів України постановив:
4-1. Протягом періоду воєнного стану позапланові заходи державного нагляду (контролю) за рішенням Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів здійснюються: за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, метрологічного нагляду та захисту прав споживачів у сфері надання житлово-комунальних послуг за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини.
Відтак, відповідач у силу вимог наведеного вище законодавства є уповноваженим органом, який здійснює державний контроль у сфері ціноутворення шляхом проведення планових і позапланових перевірок суб`єктів господарювання, які застосовують державні регульовані ціни. 
Як встановлено судами, перевірка проведена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 3 Закону № 87 державний нагляд (контроль) здійснюється з дотриманням принципів, визначених Законом України "Про адміністративну процедуру".
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості:
дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю) (ч. 6 ст. 7 Закону № 877).
Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону № 877 припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Частиною сьомою статті 8 Закону № 877 передбачено, що орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право:
надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків;
застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.
До суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції 
4) невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ст. 20 Закону № 5007)
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі – Закон № 2189, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) до повноважень органів місцевого самоврядування належать:
2) встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону;
Тарифи на комунальну послугу з постачання теплової енергії, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку, обладнаного такою системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії (ч. 6 ст. 21 Закону № 2189)
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.062011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води (далі – Порядок № 869, станом на період формування спірного тарифу 2021 рік)
2. Цей Порядок застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи) тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку зазначених тарифів.
Пункт 5. У цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні:
1) базовий період - календарний рік, який передує планованому періоду;
2) витрати на відшкодування втрат - витрати, що виникають у ліцензіатів протягом періоду розгляду розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, встановлення та їх оприлюднення уповноваженим органом;
11) одноставковий тариф на теплову енергію - вартість одиниці теплової енергії (1 Гкал) відповідної якості, що реалізується споживачам, визначена як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування, постачання, витрат на відшкодування втрат, планованого прибутку і не розподілена на умовно-змінну та умовно-постійну частини тарифу;
17) строк дії тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води - період часу, на який уповноваженим органом встановлено тарифи та протягом якого такі тарифи застосовуються до споживачів;
18) структура тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води - складові економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних із провадженням у планованому періоді відповідного виду ліцензованої діяльності, наданням послуг з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, які групуються за статтями, визначеними цим Порядком відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що затверджені Мінфіном, та складові планованого прибутку, на основі яких розраховуються та встановлюються тарифи, та витрати на відшкодування втрат;
6. Формування тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії здійснюється з урахуванням витрат за кожним видом ліцензованої діяльності, облік яких ведеться ліцензіатом окремо.
Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії формуються для споживачів на підставі економічно обґрунтованого розподілу витрат, пов`язаних із провадженням певного виду ліцензованої діяльності.
9. Тарифи на теплову енергію, що виробляється та постачається за допомогою систем автономного опалення, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку, обладнаного системою автономного опалення, з урахуванням собівартості виробництва і постачання теплової енергії на таких системах, а також рентабельності ліцензіата.
10. До розрахунку тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води включаються витрати, які згідно з Податковим кодексом України враховуються під час визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.
20. Планування витрат, що включаються до повної собівартості теплової енергії, її виробництва, транспортування та постачання, здійснюється з урахуванням витрат операційної діяльності та фінансових витрат, пов`язаних з основною діяльністю. Плановані витрати групуються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, затверджених Мінфіном.
21. Планована виробнича собівартість формується у розрізі територіальних громад, у межах яких ліцензіат провадить (має намір провадити) відповідний вид ліцензованої діяльності, та серед іншого включає:
3) інші прямі витрати: амортизація основних засобів, інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів виробничого призначення, безпосередньо задіяних у процесі виробництва, транспортування, постачання теплової енергії, розрахунок якої проводиться відповідно до вимог Податкового кодексу України;
Статтею 138 Податкового кодексу України (далі – ПК України, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) встановлено:
138.3. Порядок розрахунку амортизації основних засобів або нематеріальних активів для визначення об`єкта оподаткування
138.3.1. Розрахунок амортизації основних засобів та нематеріальних активів здійснюється відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 розділу I цього Кодексу, підпунктами 138.3.2-138.3.4 цього пункту. При такому розрахунку застосовуються методи нарахування амортизації, передбачені національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.
Наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 N 92 затверджено Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" (Положення № 7, з урахуванням змін та доповнень) в якому встановлено наступне:
4. Терміни, що наведені в Національних положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку, мають таке значення:
Основні засоби - матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, виконання робіт і надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року
Об`єкт основних засобів - це: закінчений пристрій з усіма пристосуваннями і приладдям до нього; конструктивно відокремлений предмет, призначений для виконання певних самостійних функцій; відокремлений комплекс конструктивно з`єднаних предметів однакового або різного призначення, що мають для їх обслуговування загальні пристосування, приладдя, керування та єдиний фундамент, унаслідок чого кожен предмет може виконувати свої функції, а комплекс - певну роботу тільки в складі комплексу, а не самостійно; інший актив, що відповідає визначенню основних засобів, або частина такого активу, що контролюється підприємством.
Пункт 5. Для цілей бухгалтерського обліку основні засоби класифікуються за такими групами: 5.1. Основні засоби: 5.1.4. Машини та обладнання.
Пункт 23. Нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об`єкта, який встановлюється підприємством (у розпорядчому акті) при визнанні цього об`єкта активом (при зарахуванні на баланс), і призупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання та консервації.
Пункт 29. Нарахування амортизації проводиться щомісячно. Нарахування амортизації припиняється, починаючи з місяця, наступного за місяцем вибуття об`єкта основних засобів, переведення його на реконструкцію, модернізацію, добудову, дообладнання, консервацію.
Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства 17.05.2005 № 76 затверджено Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій (далі – Правила № 76, чинні на момент формування тарифу на 2021 рік), відповідно до яких балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. До складу технічної документації постійного зберігання серед іншого включаються: акти приймання-передачі жилого будинку у разі зміни його власника чи балансоутримувача.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 № 2073-IX (далі – Закон № 2073, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) принципами адміністративної процедури, серед іншого є: 3) обґрунтованість;
Статтею 8 Закону № 2073 встановлено наступне:
1. Адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи.
2. Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи.
3. Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.
4. Якщо адміністративний орган змінює оцінку та висновки в однакових чи подібних справах, він зобов`язаний надати належне обґрунтування такої зміни.
Адміністративний орган зобов`язаний встановлювати обставини, що мають значення для вирішення справи, і за необхідності збирати для цього документи та інші докази з власної ініціативи, у тому числі без залучення особи витребовувати документи та відомості, отримувати погодження та висновки, необхідні для вирішення справи (ст. 16. Закону № 2073)
Адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті). Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта (ч. 1 ст 72. Закону № 2073)
У мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються:
1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи);
2) фактичні обставини справи;
3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи;
4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу;
5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин (ч. 2 ст 72. Закону № 2073)
Адміністративний акт може не містити посилання на фактичні обставини справи і результати дослідження доказів та інших матеріалів справи, якщо такий акт прийнято на підставі акта чи іншого документа, складеного за результатами проведення інспекційних (контрольних, наглядових) заходів, якщо цей документ вже містить відповідне мотивування (обґрунтування) та доведений до особи належним чино (ч. 3 ст 72. Закону № 2073)
Для окремих видів справ законодавством можуть визначатися додаткові відомості, що зазначаються у мотивувальній частині адміністративного акта (ч.4 ст 72. Закону № 2073)
Відсутність в адміністративному акті мотивувальної частини, складеної відповідно до вимог цього Закону, має наслідки, встановлені цим Законом (ч. 5 ст 72. Закону № 2073)
Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта не вимагається, якщо:
1) адміністративний орган задовольнив заяву, при цьому адміністративний акт не стосується прав, свобод чи законних інтересів інших осіб;
2) адміністративний орган під час здійснення інспекційних (контрольних, наглядових) повноважень не виявив порушень законодавства (ч. 6 ст 72. Закону № 2073) 
Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник у зв`язку із висновком відповідача, який викладено у акті перевірки про те, що Товариство не змогло підтвердити суму амортизаційних витрат у розмірі 405 529,27 грн, що у вартості 1 Гкал складає 434,45 грн.
Наведені судом вище норми Закону № 877 свідчать, що державний нагляд (контроль) здійснюється з дотриманням принципів, визначених Законом України "Про адміністративну процедуру".
Вказане на переконання суду свідчить про обов`язок відповідача дотримуватися принципів Закону № 2073 протягом усієї процедури державного контролю, кінцевим етапом якої є винесення адміністративного акта.
Водночас однією із фундаментальних вимог (принципів) цього Закону є вимога обґрунтованості адміністративного акта, яка зобов`язує орган державного нагляду контролю належним чином мотивувати адміністративний акт, особливо такий, що негативним чином впливає на права особи.
Так, ст. 72 Закону № 2073 передбачено, що мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта.
У мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються, серед іншого: фактичні обставини справи; зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.
Водночас ч. 3 ст. 72 Закону № 2073 передбачає, що адміністративний акт може не містити посилання на фактичні обставини справи і результати дослідження доказів та інших матеріалів справи, якщо такий акт прийнято на підставі акта чи іншого документа, складеного за результатами проведення інспекційних (контрольних, наглядових) заходів, якщо цей документ вже містить відповідне мотивування (обґрунтування) та доведений до особи належним чином.
Відповідно ч. 6 ст. 7 Закону України № 877 зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю), що відповідає висновкам викладеним у постанові Верховного Суду від 22.02.2023 у справі № 420/6890/20.
Отже, аналізуючи твердження акта перевірки про недоведеність включення до вартості тарифу суми амортизаційних витрат у розмірі 405 529,27 грн, що у вартості 1 Гкал складає 434,45 грн, суд за матеріалами перевірки не вбачає, що по-перше, відповідачем досліджувалися первинні документи та бухгалтерські документи за результатами аналізу яких виявлено невідповідність амортизаційних нарахувань, по-друге суд не встановив, що відповідачем узято до уваги надані Товариством зауваження до спірного акту перевірки разом із документами, зокрема актом приймання-передачі від 01.12.2016, яким забудовник ТОВ «Софія Буд Груп» передав Товариству будинок на баланс для утримання. Будинок передано вже зі змонтованою даховою котельнею, договір про користування та експлуатацію, укладеного між забудовником та користувачем – ТОВ «ЖЕК «Софія Київська» та довідки, які 21.12.2020 надано ліквідатором ТОВ «Софія Буд Груп».
Однак, станом на 2021 рік саме позивач надав послуги із забезпечення будинку по вул. Павла Чубинського, 4А тепловою енергією, розмір тарифу затверджено рішенням виконавчого комітету Борщагівського сільської ради Бучанського району Київської області від 02.022.2021 № 9 для мешканців будинку 4А по вул. Павла Чубинського, с. Софіївська Борщагівка. 
Обставин, які б свідчили, що позивач не мав права на нарахування амортизації на дахову котельню станом на 2021 рік, оскільки, зокрема не був балансоутримувачем такої, відповідачем ані у спірному акті перевірки, ані у судовому порядку не надано.
Суд звертає увагу на лист Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 28.10.2025 № 15.2.2-4/27657 (у відповідь на скаргу позивача на припис), де зазначено, що ТОВ «ЖЕО «Софія Київська» листом від 03.10.2025 № 853 звернулося до Головного управління із зауваженнями до акта перевірки та припису разом із якими надало копії підтверджуючих документів про передачу на баланс дахової котельні, які не були надані під час перевірки Управлінню». Ураховуючи вищезазначене Управління діяло у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».
З викладеного недвозначно слідує, що причиною виключення з вартості тарифу амортизаційних нарахувань, було ненадання Товариством підтверджуючих документів про передачу на баланс дахової котельні. 
Однак власне Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів презюмує, що відповідні документи були подані Товариством, а суд додатково звертає увагу, що спірний акт позивачем було підписано із зауваженнями.
Таким чином, вимоги Закону № 2073 у частині належної мотивації адміністративного акта відповідачем не виконано. 
Відтак, твердження, відображені у спірному акті перевірки не обґрунтовані, не містять посилань на докази, якими такі висновки обґрунтовані. Власне припис від 15.09.2025 мотивувальної частини не містить. 
За змістом ч. 3 ст. 85 Закону № 2073 передбачено, що адміністративний акт, який не містить мотивувальної частини, у випадку, якщо відповідно до цього Закону вона є обов`язковою, скасовується.
Кореспондуючий вказаній нормі, припис міститься у ч. 3 ст. 8 Закону № 2073, а саме: «Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.». 
Верховним Судом у постанові від 28.12.2021 у справі № 816/1982/17 зазначено таке: «… колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що оскаржуваний припис винесено відповідачем необґрунтовано, без урахування обставин, що мали значення для прийняття такого рішення, оскільки висновки перевірки дотримання позивачем вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, оформленої актом № 6, свідчать про те, що розраховані відповідачем нарахування є необґрунтованими.».
Оскільки судами встановлено необґрунтованість тверджень відповідача, які стали підставою для винесення спірного у справі акта перевірки, то відповідно наслідки такого акта, а саме: припис № 10-5-5.4-15/91 від 15.09 2025 «Про усунення порушень вимог щодо порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін», рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення від 30.12.2025 № 10-5-5.4-14/77 та рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення від 09.03.2026 № 10-5-5.4-14/11 є протиправними та підлягають скасуванню.
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а апелянтом не доведено суду правомірність прийняття спірної вимоги, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 250, 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Держдпроспоживслужби в Київській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2026 року у справі № 200/619/26 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2026 року у справі № 200/619/26 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 30 червня 2026 року. 

Судді А.В. Гайдар 
І.В. Геращенко
І.В. Пивовар