Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
12 травня 2026 року № 520/26216/24 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, код ЄДРПОУ 44017626) про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що під час здійснення ним митного оформлення товару разом з митною декларацією подані усі обов`язкові документи для визначення митної вартості імпортованих товарів, які відповідають вимогам ст. 53 МК України, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів за ціною контракту, не мають розбіжностей, чітко ідентифікують товар, а тому Харківська митниця не мала законних підстав для коригування митної вартості.
Ухвалою суду прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.
Відповідач, скориставшись правом, передбаченим ст.162 КАС України, 30.09.2024 через підсистему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів оформлене з дотриманням вимог ч. 2 ст. 55 МК України, є законним та обґрунтованим.
03.10.2024 до Харківського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ФОП ОСОБА_1 заявлені ним позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, вважає безпідставними.
Відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно приписів ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.
06.10.2023 між ФОП ОСОБА_2 (покупець) та Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited (продавець) укладено контракт №0610/2023 (надалі по тексту - Контракт), згідно якого продавець постачає (продає), а покупець купує товар. 
Відповідно до п.1.2 Контракту продавець зобов`язується передати товар у власність покупцю в асортименті, кількості та строках, погоджених у додатках (специфікаціях) на товар, а покупець зобов`язується купити цей товар та сплатити його вартість (ціну) за період, зазначений у Контракті.
Відповідно до п.2.1 Контракту передбачено, що ціни за товар, що продається за цим контрактом, зазначені у додатках (специфікаціях) до цього Контракту та встановлюються в доларах США на умовах FOB - Guangzhou (Інкотермс 2010), якщо інше не обумовлено в додатках (специфікаціях).
Відповідно до п.2.2 Контракту в ціну товару увійшли витрати доставки товару до порту, витрати на навантаження товару на судно, вартість упаковки, маркування, вартість митного оформлення.
Відповідно до п.3.2 Контракту продавець постачає покупцю товари, що продаються за цим Контрактом на умовах FOB - Guangzhou, якщо інше не зазначено у додатку (специфікації). Термін постачання товару - 165 календарних днів з моменту перерахування покупцем передоплати.
Відповідно до п.4.1 Контракту платежі, за товар, що поставляється за цим Контрактом, здійснюються в Доларах США (USA), шляхом перерахування валюти банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця у наступному порядку, а саме: 100% від вартості партії товару передоплата на підставі підписаного додатку (специфікації). Для поставки окремої партії товару сторонами, у додатку (специфікації), може бути узгоджена інша форма сплати.
Відповідно до п.9.1 Контракту передбачено, що контракт діє з 06.10.2023 по 06.10.2025, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за Контрактом.
Згідно специфікації №1 від 09.10.2023 до Контракту покупець та продавець погодили поставку наступного товару: ПВХ плівка, товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм, у кількості 154 405 кв.м., ціна за один кв.м. 0,280 доларів США, на суму 43 233,40 доларів США; ПВХ плівка, товщина 0,18 мм, ширина 1260 мм, у кількості 100 500 кв.м, ціна за один кв.м. 0,360 доларів США, на суму 36 180,40 доларів США.
Всього сторонами погоджено по специфікації №1 від 09.10.2023 поставку товару на загальну суму 79 413,40 доларів США.
Згідно специфікації №2 від 21.12.2023 до Контракту покупець та продавець погодили поставку наступного товару: ПВХ плівка, товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм, у кількості 740 000 кв.м., ціна за один кв.м. 0,280 доларів США, на суму 207 200,00 доларів США; ПВХ крайка, товщина 0,40 мм, ширина 630 мм, у кількості 20 000 кв.м., ціна за один кв.м. 1,000 доларів США, на суму 20 000,00 доларів СШІА; ПВХ крайка, товщина 1 мм, ширина 45 мм, у кількості 2 000 кв.м., ціна за один кв.м. 1,400 доларів США, на суму 2 800,00 доларів США.
Всього сторонами погоджено по специфікації №2 від 21.12.2023 поставку товару на загальну суму 230 000,00 доларів США.
Ціни на товар, згідно специфікації №1 від 09.10.2023 та специфікації №2 від 21.12.2023, відповідають цінам, які зазначені в прайс листах Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited від 09.10.2023р., від 15.04.2024р. та комерційній пропозиції Hong Kong Yick Sai Tat Trading Limited від 09.10.2023p.
Разом з тим, згідно вказаних специфікацій, сторонами погоджено строк поставки товару 165 днів, умови оплати - 100% передоплати, умови поставки - FOB YANTIAN, China. 
Покупцем виконано свої зобов`язання щодо оплати товару згідно:
- специфікації №1 від 09.10.2023 до Контракту на суму 79 413,4 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією №34 від 26.10.2023;
- специфікації №2 від 21.12.2023 до Контракту на суму 230 000,00 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією №50 від 21.12.2023.
16.01.2024 продавцем на адресу покупця виставлено комерційний інвойс №OMJD240116 на поставку: ПВХ плівка, товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм, у кількості 448 418 кв.м., ціна за один кв.м. 0,280 доларів США, на суму 136 757,04 доларів США; ПВХ крайка, товщина 0,40 мм, ширина 630 мм, у кількості 7 149 кв.м., ціна за один кв.м. 1,000 доларів США, на суму 7 149,00 доларів США; ПВХ крайка, товщина 1 мм, ширина 45 мм, у кількості 1 022 кв.м., ціна за один кв.м. 1,400 доларів США, на суму 1 430,80 доларів США, загальною кількістю 496 589 кв.м., на загальну суму 145 336,84 доларів США.
Продавцем оформлено пакувальний лист до інвойсу №OMJD240116 від 16.01.2024, яким зафіксована поставка товару у складі:
1) контейнеру MRKU5310023 за наступними ваговими та кількісними характеристиками товару: ПВХ плівка (товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм), у кількості 110 796 кв.м., ПВХ крайка (товщина 0,40 мм, ширина 630 мм), у кількості 2 938 кв.м., та ПВХ крайка (товщина 1 мм, ширина 45 мм) у кількості 1 022 кв.м., загальна вага нетто 24936 кг, вага брутто 25960 кг;
2) контейнеру SEKU4730459 за наступними ваговими та кількісними характеристиками товару: ПВХ плівка (товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм), у кількості 129 704 кв.м., вага нетто 24961 кг, вага брутто 25990 кг;
3) контейнеру MRKU5017231 за наступними ваговими та кількісними характеристиками товару: ПВХ плівка (товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм), у кількості 131 623 кв.м., вага нетто 24945 кг, вага брутто 25980 кг;
4) контейнеру MRSU5388092 за наступними ваговими та кількісними характеристиками товару: ПВХ плівка (товщина 0,15 мм, ширина 1260 мм), у кількості 116295кв.м., ПВХ крайка (товщина 0,40 мм, ширина 630 мм), у кількості 4211 кв.м., загальна вага нетто 24964 кг, вага брутто 25990 кг чотири контейнери загальною вагою нетто 99806 кг, загальною вагою брутто 103920 кг.
Доставка товару, зазначеного в комерційному інвойсі № OMJD240116 від 16.01.2024 та в пакувальному листі до інвойсу № OMJD240116 від 16.01.2024, підтверджується наступними документами:
- митною декларацією країни відправлення №531620240160146442 від 28.01.2024;
- коносаментом HS124011525 від 28.01.2024;
- залізничною накладною №523076 від 18.03.2024;
- транзитною декларацією №24PL322080NS6J55U0 від 15.03.2024.
Поставка товару здійснювалась за допомогою послуг експедитора на підставі договору на транспортне-експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів №К-245/18 від 05.12.2018 (надалі по тексту - Договір), укладеного між позивачем (клієнт) та ТОВ «КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС» (експедитор).
Відповідно до п.1.1 Договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання по організації від імені та за рахунок замовника комплексу послуг, що складається з транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення мультимодального перевезення (перевезення різними видами транспорту) імпортних, експортних, транзитних вантажів замовника і вантажів замовника в 20-ти, 40-ка і понад 40-футових контейнерах стандартів ISO від місця, вказаного замовником, до місця призначення, за обумовленим маршрутом, включаючи організацію та забезпечення в залежності від маршруту: розробки оптимального маршруту перевезення контейнерів з вантажами замовника; організацію перевезення контейнерів з вантажами замовника авто- або ж/д транспортом частково або по всьому маршруту проходження вантажу; доставки контейнерів з вантажами замовника в місце перевалки автомобільним та/або залізничним транспортом для подальшої відправки; фрахтування (букінга) морських суден для доставки контейнерів з вантажами замовника морем; доставки вантажів замовника з/до портів України та інших портів за вказівкою замовника, спеціалізованих контейнерних і складських терміналів, автомобільним та/або залізничним транспортом або доставки вантажів зазначеним видом транспорту з порта до місця призначення, визначеного замовником, а також послуг, необхідність в яких може виникнути в ході організації та забезпечення комплексу вище зазначених послуг.
Відповідно до п.1.2 Договору асортимент, кількість/обсяг вантажів, маршрут перевезення, способи транспортування і види транспорту, перевалки, зберігання, їх особливі умови, що вимагають більш детальної регламентації, умови фрахтування (букінга), необхідність стафірування/розстафірування, а також спосіб доставки вантажів до місця призначення можуть обумовлюватися сторонами в письмових інструкціях замовника (Заявка, Booking order) або в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього Договору. Заявки замовника виконуються відповідно до Додатку № 1 цього Договору, які можуть бути узгоджені по електронній пошті, з подальшим наданням оригіналів.
Відповідно до п.1.3. замовник своєчасно і в повному обсязі оплачує виконавцю вартість послуг, виконаних в рамках цього Договору і винагороду.
10.01.2024 клієнтом та експедитором погоджено заявку №CLL17954 до Договору, якою погоджена поставка чотирьох 40'НС контейнерів. 
Відповідно до заявки №CLL17954 до Договору від 10.01.2024 сторони погодили тариф на перевезення 8 190 usd/40'HC - FOB YANTIAN - Харків, за один контейнер, який включає: морський фрахт - usd 5000/40 HQ; HPP в порту призначення - usd 290/40 HQ; експедирування - usd 100/40 HQ; залізнична доставка GDANSK - Харків - usd 2800/40 HQ.
Разом з тим вказано, що для виставлення рахунку в гривні використовується комерційний курс АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день виставлення рахунку (день вивантаження контейнера з борту судна). Тариф не включає ПДВ.
Крім того, згідно заявки №CLL17954 від 10.01.2024 до Договору експедитором зазначено, що тариф на локальні витрати (залізничне перевезення) потребують перегляду ближче до дати судозаходу у зв`язку з можливою зміною тарифів оператором потягу.
Вказаний тариф склав 400 доларів США за один контейнер та був включений експедитором до вартості транспортно-експедиторських послуг до рахунку №CLL253/24 від 12.03.2024 та рахунку №CLL253.1/24 від 12.03.2024.
На виконання даної заявки експедитором було виставлено позивачу рахунок №CLL253/24 від 12.03.2024 та рахунок №CLL253.1/24 від 12.03.2024, які оплачені позивачем згідно платіжних інструкцій №8893 від 19.03.2024, №8892 від 19.03.2024. 
Загальна сума рахунку №CLL253/24 від 12.03.2024 та рахунку №CLL253.1/24 від 12.03.2024 у розмірі 1 326 296,00 грн за курсом 38,6 дол. США, на дату виставлення вказаних рахунків, відповідає вартості транспортно-експедиційних послуг, яка погоджена сторонами відповідно до заявки №CLL17954 до Договору від 10.01.2024.
Згідно довідки про транспортні витрати №CLL17954 від 12.03.2024, що надана ТОВ «КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС», експедитором зазначено, що вартість транспортно- експедиторської послуги з перевезення вантажу в 4 х 40'НС контейнерах № MRKU5310023, SEKU4730459, MRKU5017231, MRSU5388092 за коносаментом №HS124011525 вiд YANTIAN, Китай до кордону України, Мостиська становить 1 002 056,00 грн. Експедиторська винагорода нараховується на території України з урахуванням ПДВ, а не за її межами. Вантаж не був застрахований.
Разом з тим, згідно листа експедитора ТОВ «КРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС» від 15.04.2024 вказано, що до суми 1 002 056,00 грн. включено усі витрати, що пов`язані з перевезенням та навантажно-розвантажувальними роботами за межами території України в контейнерах NoMRKU5310023, MRSU5388092, SEKU4730459, MRKU5017231 -4 x 40' HC, нa умовах FOB Yantain, CHINA для вантажу за коносаментом №HS124011525.
Зберігання вантажу в порту, складах та інше не здійснювалось.
Інші послуги, які не включені до погодженого згідно заявки №CLL17954 від 10.01.2024 до Договору, тарифу у розмірі 8 190 USD/40'HC - FOB YANTAIN - Харків за один контейнер, зокрема: будь-які витрати в порту відправлення; зберігання (за тарифом терміналу); демередж/детеншин (за тарифом та умовами контейнерної лінії); зважування, сканування, огляд вантажу (на вимог митних органів); міжнародна відправка документів – не надавались.
Декларування товару позивачем після надання відповідачу всіх необхідних документів здійснено через Харківську митницю, митна декларація від 11.04.2024 №24UA807200005988U0 (митна декларація, за якою відмовлено у випуску товарів від 10.04.2024 №24UA807200005911U4).
Під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої позивачем митної вартості відповідач прийняв рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 11.04.2024 №UA807000/2024/000274/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №oUA807200/2024/000320.
На підставі заяви декларанта від 11.04.2024, товар був випущений у вільний обіг згідно положень під.4 ч.4 ст.54 МК України з наданням гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст.55 цього Кодексу.
Як зазначає позивач, 26.06.2024 позивачем надані до відповідача додаткові документі щодо підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються.
Проте листом №7.14-1/15-02/13/4504 від 28.06.2024 відповідач повідомив позивача, про те, що подані ним додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої позивачем митної вартості оцінюваних товарів, у зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товару від 11.04.2024 №UA807000/2024/000274/2.
Так в обґрунтування рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2, відповідачем зазначено про невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:
- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству;
- відсутній договір щодо морського перевезення згідно коносаменту HS124011525;
- наданий до митного оформлення «прайс-лист» від 09.10.2023 є по суті офертою, бо не відображає "дійсну вартість" у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року; 
- відсутні каталоги та специфікації виробника товару;
- відсутні додатково понесені витрати з завантаженням на транспортний засіб для доставки в Україну а також з зберіганням товару в порту, складах, інші призначення (витрати не зазначені у відповідних графах ДМВ та не відображені в жодному транспортному документі. 
Таким чином, відомості стосовно такої складової митної вартості як транспортування не підтверджено документально, що суперечить положенням п.2 ч.2 ст.52, ч.2,9,10 та 21 ст 58 МКУ, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості;
- вартість морського фрахту, згідно ЕК МД суперечить інформації, зазначеної в листі ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 16.01.2024 №81;
-в ЕК МД зазначена вартість товару арт. ПВХ 0,15х1260 мм та ПВХ 0,12х1260 мм, за рівнем 0,27392 дол/м2, але відповідно до МД вартість складає арт. ПВХ 0,15х1260 мм -0,28 дол/м2.
Також у спірному рішенні відповідачем зазначено, що декларантом не надано всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ, а саме не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари.
Таким чином, з метою забезпечення повноти оподаткування відповідачем проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄAIC Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: за товар 1,80 дол. США/кг. 
Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня. Джерелом інформації для даного Рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація на подібний (аналогічний) товар, оформлений на таких саме вагових умовах у максимально наближений час, що наявні МД №UA807200/2024/003348 від 28.02.2024. 
При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. 
Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів у відповідності до статті 60 МКУ. Розрахунок митної вартості складає: товар 1,80 дол. США/кг. 
Не погоджуючись із рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію..
Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.
Положеннями ч. 7 ст. 257 МК України встановлено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.
За змістом положень ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема митна вартість товарів та метод її визначення.
Ст. 49 МК України встановлює, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом частин 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII та главою 8 цього Кодексу.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Положення частин 1-3 ст. 57 МК України передбачають, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною 4 ст. 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті
Відповідно до ч. 5 ст. 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно з ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
1) витрати, понесені покупцем:
а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;
б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;
в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;
2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;
б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;
в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);
г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;
3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.
Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;
4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;
5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
7) витрати на страхування цих товарів.
За змістом ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За змістом п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Пунктами 1, 2 ч. 5 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, і у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 53 МК України у визначених МК України випадках декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. При цьому вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в ст. 53 МК України заборонено.
Водночас ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що у випадках коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.
За змістом частин 1-2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 України, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Статтею 64 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:
1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;
2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;
3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;
4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;
5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;
6) мінімальної митної вартості;
7) довільної чи фіктивної вартості.
У разі якщо митним органом застосовується ст. 64 МК України, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати його про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
З вищезазначених норм законодавства вбачається, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів та розрахунків, поданих декларантом, а також відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, які наведені у ст. 58 МК України.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо протиправності рішення про коригування митної вартості та доводам відповідача, покладеним в основу прийняття оскаржуваного рішення, та які були окремо зазначені у відзиві, суд зазначає таке.
Посилання відповідача на наявність рішень про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству як на підставу для коригування митної вартості суд вважає необґрунтованими з огляду таке.
Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 21.12.2018 у справі № 815/228/17, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Також суд звертає увагу на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18, згідно з якими відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Подібні правові висновки викладені і в постановах Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 1.380.2019.006247, від 15.02.2024 у справі № 640/29559/20, від 27.02.2025 у справі № 300/784/24, від 07.05.2025 у справі № 560/1787/23.
Крім того, в постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 300/784/24 суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за резервним методом.
Отже, наявність рішень про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству саме по собі не свідчить про неправильність визначення позивачем митної вартості товарів, а отже не може бути підставою для її коригування.
Щодо відсутності транспортного договору щодо морського перевезення згідно коносаменту HS124011525, суд зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи, експедитор ТОВ «КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС» листом від 15.04.2024 повідомлено, що ТОВ «КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС» не може надати транспортний договір щодо морського перевезення згідно коносаменту HS124011525, оскільки сторони умовами договору передбачили зобов`язання про не розголошення інформації будь якій третій стороні без попередньої письмової згоди іншої сторони по даному договору. За інформацією наданою сторонами, останні не надали згоду про поширення укладеного транспортного договору щодо морського перевезення згідно коносаменту HS124011525.»
До того ж, декларант не зобов`язаний надавати такий документ (інформацію), оскільки він не передбачений у переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів згідно ст.53 МК України.
Щодо наданого до митного оформлення «прайс-лист» від 09.10.2023, який на думку відповідача є по суті офертою, бо не відображає "дійсну вартість" у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, суд зазначає наступне.
Так, в постанові від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17 Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.
Аналогічний за змістом висновок зазначено Верховним Судом і у постанові від 08 грудня 2022 року у справі № 420/2792/19, де зазначено, що наявність же чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, не може свідчити про заниження митної вартості товарів.
Водночас, суд зазначає, що прайс-лист від виробника товару може опосередковано бути корисним при визначенні митної вартості за другорядними методами ніж перший.
В рамках спірних правовідносин прайс-лист доповнює доведену митну вартість товару разом з іншими наданими документами та сам по собі не підтверджує та не спростовує митну вартість товару як такого.
Так, відповідно до ст.VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. 
Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців.
Як встановлено судом, позивачем надано до митного органу на час придбання товару та після оформлення митної декларації прайс-листи 09.10.2023 та від 15.04.2024 у яких вказано, що ціна на товар не змінювалася.
Позивачем зазначено, що документи щодо вартісних характеристик від виробника товару (прайс-листи) складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. 
Також відсутня встановлена на законодавчому рівні форма для прайс-листів, оскільки така прерогатива щодо заповнення необхідної інформації покладена на виробника. Тобто, прайс-лист не є обов`язковим документом. Прайс-лист - це перелік пропозицій товару та цін, який не може вважатися первинним документом.
Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а отже у разі їх наявності можуть прийматися лише як додаткове джерело інформації.
Щодо відсутності каталогів специфікації, суд зазначає наступне.
Як зазначено позивачем та підтверджено матеріалами справи, покупцем виконано свої зобов`язання щодо оплати товару згідно:
- специфікації №1 від 09.10.2023 до Контракту на суму 79 413,4 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією №34 від 26.10.2023;
- специфікації №2 від 21.12.2023 до Контракту на суму 230 000,00 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією №50 від 21.12.2023.
Таким чином, доводи відповідача щодо ненадання позивачем каталогів специфікації не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи.
Відносно доводів відповідача щодо відсутні додатково понесені витрати з завантаженням на транспортний засіб для доставки в Україну, а також із зберіганням товару в порту, складах інші, призначення (витрати не зазначені у відповідних графах ДМВ та не відображені в жодному транспортному документі, суд зазначає наступе.
Відповідно до Заявки №CLL17954 від 10.01.2024 до Договору на транспортно- експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів №К-245/18 від 05.12.2018, який укладений між декларантом та експедитором ТОВ «КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС», сторони погодили комплекс міжнародних транспортно-експедиторських послуг та тариф 8 190 USD/40'HC - FOB YANTAIN - Харків за один контейнер.
Згідно Заявки №CLL17954 від 10.01.2024 до Договору на транспортно- експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів №К-245/18 від 05.12.2018 експедитором зазначено, що тариф на локальні витрати (залізничне перевезення) потребують перегляду ближче до дати судозаходу у зв`язку з можливою зміною тарифів оператором потягу.
Вказаний тариф склав 400 доларів США за один контейнер та був включений експедитором до вартості транспортно-експедиторських послуг до рахунку №CLL253/24 від 12.03.2024 та рахунку №CLL253.1/24 від 12.03.2024.
На виконання даної заявки експедитором виставлено рахунок №CLL253/24 від 12.03.2024 та рахунок №CLL253.1/24 від 12.03.2024, які оплачені декларантом згідно платіжних інструкцій №8893 від 19.03.2024 та №8892 від 19.03.2024.
Загальна сума рахунку №CLL253/24 від 12.03.2024 та рахунку №CLL253.1/24 від 12.03.2024 у розмірі 1326296,00 грн. за курсом 38,6 дол. США відповідає вартості транспортно-експедиційних послуг, яка погоджена сторонами згідно Заявки №CLL17954 від 10.01.2024 до Договору на транспортно-експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів №К-245/18 від 05.12.2018.
Вказані документи підтверджують той факт, що позивачем оплачено всі витрати, що пов`язані з транспортуванням товару: на морський фрахт п. Yantian - п. Gdansk на користь лінійного агента, експедиторська винагорода у розмірі 772 000,00 грн; на навантажно - розвантажувальні роботи за межами території України у розмірі 44 776,00 грн; на міжнародне транспортно - експедиторське обслуговування вантажу за маршрутом: п. Gdansk - м/п Мостиська у розмірі 185 280,00 грн; на міжнародне транспортно-експедиторське обслуговування вантажу з маршрутом м/п Мостиська - м. Харків у розмірі 308 800,00 грн; на конвертацію, експедиторська винагорода у розмірі 15 440,00 грн ..
Разом з тим, згідно листа експедитора ТОВ «КРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС» від 15.04.2024, вказано, що до суми 1 002 056,00 грн включено усі витрати, що пов`язані з перевезенням та навантажно-розвантажувальними роботами за межами території України в контейнерах №MRKU5310023, MRSU5388092, SEKU4730459, MRKU5017231 - 4 x 40' HC, на умовах FOB Yantain, CHINA для вантажу за коносаментом №HS124011525.
Зберігання вантажу в порту, складах та інше не здійснювалось.
Інші послуги, які не включені до погодженого, згідно Заявки №CLL17954 від 10.01.2024 до Договору на транспортно – експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів №К-245/18 від 05.12.2018, тарифу у розмір 8 190 USD/40'HC - FOB YANTAIN - Харків за один контейнер, зокрема: будь-які витрати в порту відправлення; зберігання (за тарифом терміналу); демередж/детеншин (за тарифом та умовами контейнерної лінії); зважування, сканування, огляд вантажу (на вимог митних органів); міжнародна відправка документів - не надавались.
Таким чином, позивачем надані усі відомості стосовно такої складової митної вартості як транспортування, тим самим підтверджено документально, що відповідає положенням п.2 ч.2 ст.52, ч.2, 9, 10 та 21 ст.58 МК України.
Щодо доводів відповідача у спірному рішенні, що вартість морського фрахту суперечить інформації, зазначеної в листі ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 16.01.2024 №81, суд зазначає наступне.
Митний орган при винесенні рішення має керуватися чинним законодавством України. Листи Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» не є нормативно-правовими актами та не можуть застосовуватися як підстава для коригування митної вартості товарів та не містять жодного правового обов`язку для суб`єктів господарювання або митниці. Отже, посилання відповідача у рішенні про коригування митної вартості на листи ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 16.01.2024 № 81, як на підставу для коригування митної вартості, є необґрунтованим.
Відносно того, що в ЕК МД зазначена вартість товару арт. ПВХ 0,15х1260 мм та ПВХ 0,12х1260 мм, за рівнем 0,27392 дол/м2, але відповідно до МД вартість складає арт. ПВХ 0,15х1260 мм - 0,28 дол/м2.
Згідно ЕК МД, що подана позивачем про поставку декоративної плівки для декорування будинку, виготовлено з ПВХ, 0,15х1260 мм; 0,4х630 мм за рівнем 0,290387 дол/м2 та декоративної плівки для декорування будинку, виготовлено з ПВХ, 1х45 мм за рівнем 1,40000 дол/м2.
Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на яку ЕК МД посилається митний орган зазначаючи про вартість товару арт. ПВХ 0,15х1260 мм та ПВХ 0,12х1260 мм, за рівнем 0,27392 дол/м2, але відповідно до МД вартість складає арт. ПВХ 0,15х1260 мм - 0,28 дол/м2.
Стосовно посилань митного органу у спірному рішенні на ненадання декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари, суд зазначає таке.
Частиною 2 ст. 53 Митного кодексу України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товару. Серед цього переліку інформація щодо угод на ідентичні товари відсутня.
Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України встановлено перелік документів, які митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках та за наявності цих документів може їх витребувати. Серед цього переліку інформація щодо угод на ідентичні товари також відсутня.
Частиною 4 ст. 53 Митного кодексу України надано перелік документів, які митний орган може витребувати виключно за наявності та у випадку обґрунтованих підстав вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість. Серед цього переліку інформація щодо угод на ідентичні товари також відсутня.
Частиною 5 ст. 53 МК України прямо визначено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що інформація щодо угод на ідентичні товари є відмінною від тих документів, що визначені частинами 2, 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України, а тому їх вимагання не передбачено.
В той же час спірні рішення не містять жодного об`єктивного обґрунтування відповідачем недостовірності заявленої позивачем вартості товарів, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, можливої відмінності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позивач надав Харківській митниці до митного оформлення усі необхідні документи, які передбачені частинами 1-2 статті 53 МК України. В той же час, відповідач при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не обґрунтував належним чином наявність сумнівів в числових значеннях або недостовірність та/або неповноту наданих документів, що могло б бути підставою для запиту додаткових документів і подальшого коригування митної вартості.
Стосовно доводів відповідача щодо того, що у митного органу наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром та в інформаційних базах даних митниці наявна інформація про відмінну митну вартість ідентичних товарів, суд зазначає таке.
Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Доводи митного органу стосовно наявності сумнівів щодо достовірності заявленого рівня митної вартості, є безпідставними, оскільки позивачем був поданий пакет документів, яким підтверджено правильність визначення митної вартості, а митний орган не обґрунтував того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Також, суд зазначає, що до суду не надано доказів того, що зазначене твердження відповідає умовам, наведеним у ч. 2 ст. 59 МК України, тому що до суду не надано доказів дослідження та встановлення обставин того, що задекларовані позивачем товари є ідентичними товарам, що вказуються відповідачем: за фізичними характеристиками, за виробником, за торгівельною маркою та іншими ознаками. Тобто, відповідно до ч. 2 ст. 59 Митного кодексу України митним органом не було дотримано умови порівняння, а подані позивачем документи є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає перший метод визначення митної вартості товару.
Суд зазначає, що вказане підтверджується Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195 (далі за текстом - Правила №598)), оскільки у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у цій справі рішення вбачається, що останнє не містять повних відомостей про характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Так, відповідачем вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача.
Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 по справі №815/1670/17.
Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували аналогічність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.
При ухваленні цього рішення суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з якою з огляду на усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також за змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Таким чином, судом були вивчені і інші аргументи, однак вони є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, адже вищенаведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
З огляду на встановлені у справі обставини та приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 КАС України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, код ЄДРПОУ 44017626) про скасування рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA807000/2024/000274/2.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мороко А.С.