Справа № 752/2740/24 
Провадження № 2/752/382/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

02 квітня 2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Лісненка А.А., 
розглянувши у місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,
в с т а н о в и в:
02 лютого 2024 року позивачка звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 . Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №21531.Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_2 . З метою оформлення права власності на спадщину позивач 02.06.2005 звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори. 02.06.2005 було відкрито спадкову справу за №36674779, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 75343243 від 05.01.2024. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2023 державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв?язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася позивач - ОСОБА_3 , про що в книзі записів актів громадського стану про народження 04.01.1971 зроблено відповідний запис за № 4 та видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 04.01.1971. 11.09.2004 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одружилися, про що в книзі реєстрації актів про одруження 11.09.2004 зроблено запис за № 730. Прізвище після одруження дружини- ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 . Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.01.1971 позивача у графі «Батько» записано « ОСОБА_7 , у графі «Мати» записано « ОСОБА_8 ». Батько позивача - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_4 . Однак, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району міста Києва. Таким чином, позивач, ОСОБА_1 , яка є онукою померлої та єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , є такою, що прийняла спадщину, що також підтверджується довідкою про коло спадкоємців за вих. № 21/02-14 від 05.01.2024, виданою державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. З листа Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» ПБ-2023 № 1134 від 02.10.2023, що надійшов у відповідь на запит Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори № 5043/02-14 від 29.09.2023 вбачається, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрований за: ОСОБА_9 (російська мова) на підставі свідоцтва про право власності виданого 11.01.1962 Виконкомом Московської районної ради на підставі рішення виконкома Московської районної ради №407 від 23.04.1958, та зареєстрованого в Бюро 15.01.1962 за реєстровим номером № 15966. Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» листом ПБ-2023 N? 1326 від 27.11.2023 у відповідь на запит Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори №6012/02-14 від 17.11.2023 надало копію свідоцтва про право власності, виданого 11.01.1962 на підставі якого проведена реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Дійсно, із вказаної копії свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 11.01.1962 вбачається, що домоволодіння розташоване в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Домоволодіння складається з одного житлового будинку.Домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності від 11.01.1962 та записано в реєстрову книгу за №15966 15.01.1962. Таким чином, право власності на вищевказаний житловий будинок було зареєстровано за ОСОБА_2 відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такого права. 04.10.2023 на замовлення позивача Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» проведено технічну інвентаризацію та складено Технічний паспорт житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з Довідкою про показники об?єкта нерухомого майна Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» ПБ-2023 № 1135 від 04.10.2023 будинок за адресою: АДРЕСА_1 має такі показника: загальна площа - 110,0 кв.м, житлова площа - 51,8 кв.м Також зазначено, що згідно з витягом виконкому Московської райради народни депутатів № 1167 від 21.121990 року узаконено житловий будинок загальною площен - 107,1 кв.м., житловою площею - 50,0 кв.м. Площі змінилися в результаті уточненн лінійних розмірів демонтажу опалювального приладу (печі). Враховуючи вище наведене, померла ОСОБА_2 є бабою позивача ОСОБА_10 яка є єдиною спадкоємицею після її смерті, інших спадкоємців немає, таким чино позивач є спадкоємцем за правом представлення за законом після смерті ОСОБА_2 , та має право на спадщину, яка відкрилась після її смерті та до складу якого увійшов житловий будинок, однак у встановленому законом порядку позбавлена можливості оформити його, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на спадкове майно.
Позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 .
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 05.02.2024 року відкрито провадження в справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (а.с.52-53). Відповідачу наданий строк для надання відзиву. 
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 21.10.2024 витребувано з Дванадцятої київської державної нотаріальної контори засвідчену копію спадкової справи, що була відкрита після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , відкритої 02.06.2005, зареєстрованої в спадковому реєстрі за №36674779 (а.с. 70-71).
30.07.2025 на виконання ухвали судді Голосіївського районного суду м.Києва Плахотнюк К.Г. від 21.10.2024 від Дванадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа, що була відкрита після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , відкритої 02.06.2005, зареєстрованої в спадковому реєстрі за №36674779 (а.с.102-134).
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 25.09.2025 закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.137).
В судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Представник відповідача в судові засідання не з`явився, до суду надійшли пояснення від Київської міської ради відповідно до яких зазначили, що просять суд розглядати справу за відсутності відповідача та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. 
Відповідно до правил ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в слід задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 , видане Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 21537 (а.с.15).
ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 (а.с.18), свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с. 19), свідоцтвом про народження НОМЕР_8 (а.с.20).
02 червня 2005 року ОСОБА_1 звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.104).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2023 державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв?язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно (а.с. 132).
Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_2 заповіт не складала.
Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Вбачається, що за життя ОСОБА_2 право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку не оформила, а тому у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно довідки про коло спадкоємців від 05.01.2024, виданою Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою, зазначено, що заведено спадкову справу за №971/2005 після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняла онука померлої ОСОБА_1 , інші спадкоємці не звертались (а.с.133).
Позивачка є онукою померлої ОСОБА_2 та єдиним спадкоємцею її майна.
До спадкової маси після смерті ОСОБА_2 , яку мала успадкувати ОСОБА_1 , зокрема входить житловий будинок АДРЕСА_1 .
Водночас, державним нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до підпункту 4.16 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Листом Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» ПБ-2023 № 1134 від 02.10.2023, що надійшов у відповідь на запит Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори № 5043/02-14 від 29.09.2023 вбачається, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_9 (російська мова) на підставі свідоцтва про право власності виданого 11.01.1962 Виконкомом Московської районної ради на підставі рішення виконкома Московської районної ради №407 від 23.04.1958, та зареєстрованого в Бюро 15.01.1962 за реєстровим номером № 15966. 
Як вбачається з свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 11.01.1962 вбачається, що домоволодіння розташоване в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Домоволодіння складається з одного житлового будинку. Домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності від 11.01.1962 та записано в реєстрову книгу за №15966 15.01.1962. 
Згідно з Довідкою про показники об?єкта нерухомого майна Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» ПБ-2023 № 1135 від 04.10.2023 будинок за адресою: АДРЕСА_1 має такі показника: загальна площа - 110,0 кв.м, житлова площа - 51,8 кв.м.
Згідно з витягом виконкому Московської райради народни депутатів №1167 від 21.121990 року узаконено житловий будинок загальною площен - 107,1 кв.м., житловою площею - 50,0 кв.м. Площі змінилися в результаті уточненн лінійних розмірів демонтажу опалювального приладу (печі). 
Отже, судом встановлено, що право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 11.01.1962 Виконкомом Московської районної ради м. Києва та зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації 15.01.1962 за реєстровим № 15966, що підтверджується відповіддю КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № ПБ-2023 № 1134 від 02.10.2023.
Таким чином, право власності спадкодавця виникло відповідно до законодавства, чинного на момент набуття такого права. 
Відповідно до положень Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, який діяв на момент подальшого володіння та користування спірним майном спадкодавцем, громадяни могли мати у приватній власності житлові будинки та інше нерухоме майно, а відсутність державної реєстрації права власності у порядку, встановленому законодавством, прийнятим пізніше, не є підставою для невизнання вже набутого права власності.
Суд враховує, що правовстановлюючі документи на спірне майно були оформлені за законодавством, чинним на момент їх видачі, однак за життя спадкодавця не були переоформлені відповідно до сучасних вимог державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Разом із тим, сам факт непереоформлення документів не свідчить про відсутність права власності у спадкодавця та не може бути підставою для позбавлення спадкоємця права на спадкування такого майна.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).
Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Позивачка не може оформити право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документа, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись майном. Позивачка в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може.
Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що позовна вимога про визнання за позивачкою права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 77-83, 89, 95, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України суд,
у х в а л и в:
позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 .
Відповідач: Київська міська рада, код ЄДРПОУ 22883141, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

Суддя К.Г. Плахотнюк