Справа № 555/793/26
Номер провадження 2/555/726/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

"06" травня 2026 р. м.Березне
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Собчука А.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Оксенюк Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Березне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача кредитну заборгованість у загальному розмірі 28 196 грн 70 коп., а саме: за договором № 1689999 про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2024 року - 21 323 грн 57 коп., з яких: 3 998 грн 99 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 10 256 грн 58 коп. - заборгованість по відсотках, 7 068 грн 00 коп. - пеня; за договором № 4860386 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02 серпня 2024 року - 6 873 грн 13 коп., з яких: 1 327 грн 28 коп. - заборгованість за сумою кредиту, 4 895 грн 40 коп. - заборгованість по відсотках, 650 грн 45 коп. - пеня, штраф. Також позивач просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп.
Позов обґрунтовано тим, що 12.08.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 1689999 про надання споживчого кредиту у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». 
Позичальник був ідентифікований із використанням системи BankID НБУ, а акцепт договору здійснив шляхом введення одноразового ідентифікатора В211, надісланого на номер телефону, зазначений відповідачем при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора.
Позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» зазначає, що за умовами договору № 1689999 відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 4 000 грн 00 коп., строком на 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,5 % на день. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання та перерахував кредитні кошти на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 .
24.02.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-04/25, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 1689999.
Крім того, позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» посилається на те, що 02.08.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 4860386 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Укладення цього договору також відбулося шляхом обміну електронними повідомленнями та підписання одноразовим ідентифікатором 32334.
За умовами договору № 4860386 відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 1 500 грн 00 коп., строком на 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,5 % на день. Кредитні кошти були перераховані на банківську картку відповідача № НОМЕР_2 .
26.06.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-14/25, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 4860386.
Позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» вказує, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаними кредитними договорами належним чином не виконав, кредитні кошти та проценти у встановлені договором строки не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заявлена до стягнення заборгованість.
Ухвалою суду від 14 квітня 2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.
Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив позов задоволити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав.
Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи: на адресу його місця проживання було направлено рекомендоване поштове відправлення із судовою повісткою про день, час та місце судового засідання, а також розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання на офіційному вебсайті «Судова влада України».
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
При цьому відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення обставин, на які він посилається, як це передбачено ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до статей 11, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів; зобов`язання мають виконуватися належним чином і у встановлений строк; порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання; позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі. 
Судом установлено, що 12 серпня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1689999 про надання споживчого кредиту в електронній формі.
Із позовної заяви та долучених до неї документів вбачається, що укладенню кредитного договору № 1689999 передувала реєстрація ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, проходження ним ідентифікації та верифікації із використанням системи BankID НБУ, після чого первісний кредитор розмістив у особистому кабінеті позичальника текст кредитного договору, який відповідач акцептував шляхом введення одноразового ідентифікатора В211, надісланого на номер телефону НОМЕР_3 .
Саме таким способом відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою волю на укладення договору № 1689999 та прийняття всіх його істотних умов.
Згідно з умовами договору № 1689999, відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 4 000 грн 00 коп., строком на 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,5 % на день, що застосовується в межах строку кредиту.
Із тексту кредитного договору вбачається, що кредит надавався у національній валюті України, а позичальник зобов`язувався одержати та повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
З наведених доказів також вбачається, що свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів первісний кредитор виконав належним чином, а грошові кошти були перераховані на банківську картку відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , яку той зазначив при оформленні кредиту.
Таким чином, у справі наявні не лише докази укладення кредитного договору № 1689999 в електронній формі, а й докази фактичного надання відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів, що свідчить про реальне виникнення між сторонами кредитних правовідносин.
Судом також установлено, що 02 серпня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4860386 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі.
Із позовної заяви та долучених до неї документів вбачається, що укладенню договору № 4860386 передувала реєстрація відповідача ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, проходження ним ідентифікації та верифікації із використанням системи BankID НБУ, після чого відповідач акцептував пропозицію укласти договір шляхом введення одноразового ідентифікатора 32334, надісланого на номер телефону НОМЕР_3 .
Згідно з умовами договору № 4860386, відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 1 500 грн 00 коп., строком на 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,5 % на день.
Кредитні кошти були перераховані на банківську картку відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , яку той зазначив при оформленні кредиту.
Таким чином, у справі наявні докази укладення відповідачем ОСОБА_1 також другого кредитного договору в електронній формі та фактичного отримання ним кредитних коштів.
Суд бере до уваги, що після укладення договорів відповідач ОСОБА_1 здійснював часткові платежі в рахунок їх виконання. 
Зокрема, за договором № 1689999 останній платіж, згідно з розрахунком заборгованості, було здійснено 06.09.2024 о 23 год 31 хв 03 сек у сумі 1 грн 00 коп.; за договором № 4860386 останній платіж було здійснено 23.10.2024 о 06 год 40 хв 38 сек у сумі 417 грн 91 коп.
Така поведінка відповідача ОСОБА_1 узгоджується з фактом існування кредитних зобов`язань і свідчить про визнання ним укладених договорів та обов`язку їх виконання. Верховний Суд у своїй практиці також зазначав, що часткова сплата боргу є дією, яка свідчить про визнання боржником існування відповідного зобов`язання (Постанова КЦС ВС від 19.04.2024 № 518/776/20 (61-3850св24).
Щодо переходу права вимоги суд зазначає таке.
24.02.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-04/25, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 1689999.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-04/25 від 24.02.2025, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 1689999 складає 21 323 грн 57 коп., з яких: 3 998 грн 99 коп. - сума основного боргу, 10 256 грн 58 коп. - сума нарахованих процентів, 7 068 грн 00 коп. - штрафні санкції.
Крім того, 26.06.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-14/25, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 4860386.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-14/25 від 26.06.2025, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 4860386 складає 6 873 грн 13 коп., з яких: 1 327 грн 28 коп. - сума основного боргу, 4 895 грн 40 коп. - сума нарахованих процентів, 650 грн 45 коп. - штрафні санкції.
Отже, позивачем ТОВ «СВЕА ФІНАНС» належними доказами підтверджено перехід до нього права вимоги за обома кредитними договорами.
За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору і в установлений строк. 
Відповідно до статей 610, 612 ЦК України невиконання або неналежне виконання зобов`язання є його порушенням, а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав свого обов`язку у встановлений строк.
За статтею 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
З розрахунку заборгованості за договором № 1689999 вбачається, що непогашеним залишився основний борг у сумі 3 998 грн 99 коп.
З розрахунку заборгованості за договором № 4860386 вбачається, що непогашеним залишився основний борг у сумі 1 327 грн 28 коп.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 не подав жодного контррозрахунку і не спростував зазначені суми належними доказами, суд приймає їх як підтверджений розмір залишку неповернутих кредитних коштів.
Щодо вимоги про стягнення процентів суд зазначає таке.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а їх розмір і порядок одержання встановлюються договором. 
За статтями 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти у строки та в порядку, визначені договором.
З матеріалів справи вбачається, що договорами № 1689999 та № 4860386 прямо передбачено стандартну процентну ставку 1,5 % за кожен день користування кредитом. 
Отже, нарахування процентів є не наслідком порушення договору, а складовою основного грошового зобов`язання відповідача за договорами про споживчий кредит.
Поданий позивачем ТОВ «СВЕА ФІНАНС» розрахунок заборгованості свідчить, що станом на дату звернення до суду сума несплачених процентів за користування кредитом за договором № 1689999 становить 10 256 грн 58 коп., а за договором № 4860386 - 4 895 грн 40 коп.
Ці суми випливають з умов договорів, погодженої процентної ставки, строку користування кредитом, здійснених відповідачем ОСОБА_1 часткових платежів та залишку непогашеної заборгованості.
Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом подати відзив, не надав власного розрахунку, не спростував період, ставку чи спосіб нарахування процентів, а тому підстави відхилити поданий позивачем ТОВ «СВЕА ФІНАНС» розрахунок у суду відсутні.
Окремо суд звертає увагу, що проценти у сумі 10 256 грн 58 коп. за договором № 1689999 та 4 895 грн 40 коп. за договором № 4860386 є саме договірними процентами за користування кредитом, а не неустойкою, штрафом, пенею чи процентами, нарахованими як відповідальність за прострочення за статтею 625 ЦК України. 
Тому правові обмеження, встановлені на період дії воєнного стану щодо неустойки, самі по собі не поширюються на вимогу про стягнення узгоджених сторонами процентів за користування кредитом.
За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту та процентах є належно підтвердженими, ґрунтуються на умовах укладених між сторонами кредитних договорів, відповідають статтям 525, 526, 530, 610, 612, 1048-1050, 1054 ЦК України та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про стягнення пені та штрафних санкцій, суд виходить із такого.
Із позовної заяви та долучених документів убачається, що позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» просить, окрім тіла кредиту та процентів, стягнути з відповідача ОСОБА_1 також пеню за договором № 1689999 у розмірі 7 068 грн 00 коп. та пеню/штраф за договором №4860386 у розмірі 650 грн 45 коп.
Тобто заявлені до стягнення пеня та штрафні санкції мають характер неустойки, яка є мірою цивільно-правової відповідальності за порушення зобов`язання, а не складовою основного боргу.
Разом з тим пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит або позику банком чи іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки - штрафу, пені - за таке прострочення.
Цією ж нормою встановлено, що неустойка - штраф, пеня - та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання, невиконання або часткове виконання за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем.
Оскільки у цій справі кредитні договори укладені 02.08.2024 та 12.08.2024, тобто у період дії воєнного стану, а заявлені до стягнення пеня та штрафні санкції нараховані саме за прострочення виконання відповідачем ОСОБА_1 грошових зобов`язань за цими кредитними договорами, правові підстави для їх стягнення відсутні.
Сам факт передбачення пені або штрафних санкцій умовами договорів не змінює висновку суду, оскільки у силу прямої вказівки закону позичальник на час дії воєнного стану звільнений від такого виду відповідальності.
За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 7 068 грн 00 коп. пені за договором № 1689999 та 650 грн 45 коп. пені/штрафу за договором № 4860386 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
З відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» слід стягнути: за договором № 1689999 від 12.08.2024 - 14 255 грн 57 коп., з яких: 3 998 грн 99 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 10 256 грн 58 коп. - заборгованість по процентах; за договором № 4860386 від 02.08.2024 - 6 222 грн 68 коп., з яких: 1 327 грн 28 коп. - заборгованість за сумою кредиту, 4 895 грн 40 коп. - заборгованість по процентах.
Усього з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягає стягненню 20 478 грн 25 коп.
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 7 718 грн 45 коп. пені та штрафних санкцій слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із такого. 
За загальним правилом, визначеним статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із тим, відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. 
Оскільки спір у даній справі виник унаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, а саме неповернення отриманих кредитних коштів та несплати процентів у передбачений договором строк, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-280, 281, 282 ЦПК України, статтями 205, 207, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до  ОСОБА_1  про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість у розмірі 20 478 (двадцять тисяч чотириста сімдесят вісім) гривень 25 копійок, яка складається із заборгованості за договором № 1689999 про надання споживчого кредиту від 12.08.2024 у розмірі 14 255 (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 57 копійок, з яких: 3 998 грн 99 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 10 256 грн 58 коп. - заборгованість по процентах, та заборгованості за договором № 4860386 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.08.2024 у розмірі 6 222 (шість тисяч двісті двадцять дві) гривні 68 копійок, з яких: 1 327 грн 28 коп. - заборгованість за сумою кредиту; 4 895 грн 40 коп. - заборгованість по процентах.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуто Березнівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (до перейменування - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»), код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, e-mail: legal@svea.ua.
Відповідач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 8029 11.08.2021, адреса: АДРЕСА_1 .

 Суддя А.Ю. Собчук