Справа № 502/878/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Березнікова О.В.,
при секретарі – Нанєвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом у якому посилається на те, що 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача – ОСОБА_2 , після смерті якої, залишилася спадщина, яка складається з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вказує позивач, вона, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Реалізуючи своє право на оформлення спадщини, Позивач звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , та їй нотаріусом було пояснено, що оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, це питання вирішується в судовому порядку. 
Відсутність у позивача всіх належних правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді квартири, унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що зі свого боку стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.
На підставі вищевикладеного, позивач просить суд:
-встановити факт належності квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 49,6 кв. м та житловою площею 36,4 кв. м ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 49,6 кв. м та житловою площею 36,4 кв. м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи без участі представника, та просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 10.12.2021 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , актовий запис № 119.
Шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований 07.01.1989 року с. Кілія Райвідділ ЗАГС, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , актовий запис № 02.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 12.05.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 04.02.1999 року зроблено актовий запис № 20.
Відповідно до довідки № 260 від 04.04.2026 року, виданої КП Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації при Вилківському міськвиконкомі 31.08.1995 р. № 157 по 1/2 частині кожному, зареєстроване Вилківським БТІ в реєстраційній книзі №1, сторінка 198, реєстраційний № 198.
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту, виготовленому 03.04.2026 року КП Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» є трикімнатною загальною площею 49,6 кв. м та житловою площею 36,4 кв. м.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 14.09.2001 року Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 118.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 03.09.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 505.
Згідно акту депутата Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 14.04.2026 року вбачається, що на момент смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею проживала її донька – ОСОБА_1 , яка здійснювала догляд за своєю матір`ю, проводила її поховання.
Відповідно до повідомлення Ренійської районної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 664/01-16 від 29.05.2026 року вбачається, що спадкові справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відкривались..
Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що у разі, якщо право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою, таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.
Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу, виданого з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.
Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документи, позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити факт належності квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 49,6 кв. м та житловою площею 36,4 кв. м ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 49,6 кв. м та житловою площею 36,4 кв. м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков