Справа № 570/1508/26
Номер провадження 3/570/710/2026
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

10 червня 2026 рокум.Рівне
Суддя Рівненського районного суду Рівненської області Красовський О.О., розглянувши в залі суду в місті Рівному матеріали, які надійшли від Департаменту Патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , 
за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

в с т а н о в и в:

11 березня 2026 року поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області капралом Котиком О.Б. було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 612419 стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП. Згідно протоколу,11 березня 2026 року о 16 годині 37 хвилин в селі Городок Рівненського району Рівненської області по автодорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне на 155 км. ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем Fiat Ducato, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (23.10.2025 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення номер ЕНА/6002534 за частиною 2 статті 126 КУпАП), вчинивши правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Від ОСОБА_2 на адресу суду надійшло заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. Зазначається, що ОСОБА_1 навчається у філії «Рівненський державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» на теоретичних курсах підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В» в групі №3044. Після оформлення адміністративних матеріалів, працівниками поліції відсторонений від керування транспортним засобом не був, у їх присутності продовжив рух, отже самі працівники поліції не вбачали в таких діях суспільно-небезпечного діяння. Вказує, що посвідчення водія певної категорії має, а зі змісту цього протоколу неможливо зрозуміти об`єктивну сторону правопорушення, яка повинна бути чіткою, зрозумілою, та не викликати сумнівів, а оскільки в протоколі не зазначено, яка саме категорія посвідчення водія необхідна для керування цим автомобілем, і яку категорію посвідчення водія він має. За наведеного просить суд закрити провадження у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 подані заперечення підтримав, просив справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Додатково зазначив, що достатніх доказів на підтвердження вчинення ним правопорушення, яке ставиться в провину, матеріали справи не містять, а наявна картка з бази ІПНП, в розумінні ст. 251 КУпАП не є належним доказом на підтвердження вчинення повторності правопорушення, тобто до матеріалів справи не долучено копії відповідної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч.2-4 ст.126 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якими доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Обов`язок доведення вини особи в адміністративному правопорушенні повністю покладається на орган, що склав протокол, а всі сумніви щодо доведеності вини тлумачиться на користь особи.
За змістом диспозиції ч.5 ст.126 КУпА передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.
Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
На підтвердження повторності вчинення адміністративного правопорушення до матеріалів справи було надано картку з бази ІПНН, у якій зазначено, що 23.10.2025 ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Однак, зазначені докази не є достатніми та належними для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
До матеріалів справи не долучено належно засвідченої копії відповідної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП.
Тобто, до матеріалів справи не додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а наявна в матеріалах справи картка з бази ІПНН, в розумінні положень ст. 251 КУпАП, не є саме копією постанови, яка має бути належним чином засвідченою, з урахуванням вимог п. 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163:2020 (раніше ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 року № 144.
За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власне ім`я та прізвища, дати засвідчення копії.
У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».
Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 знав про існування такої постанови, тобто був обізнаним, що відносно нього складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. В той час як аналіз диспозиції ч. 5 ст.126 КУпАП вказує на те, що для кваліфікації дій особи за цією нормою необхідна наявність обізнаності цієї особи, що вона притягнута до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом.
Матеріалами справи не доведено суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а відтак і складу цього правопорушення.
Подібна позиція висловлена у постанові Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2025 року у справі № 199/8991/25.
За таких обставин неможливо встановити зміст зазначеної постанови, факт її ухвалення, а також перевірити, чи набрала постанова законної сили, що є необхідною умовою для підтвердження повторності адміністративного правопорушення.
Таким чином, відсутній обов`язковий елемент складу правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП.
Подібна позиція висловлена у постанові Рівненського апеляційного суду від 27 січня 2025 року у справі №559/4337/24, постанові від 17 квітня 2026 року у справі №559/4534/24, а також у постанові Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року по справі №759/23977/23.
При цьому, суд не вправі самостійно змінювати фабулу протоколу, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, кваліфікувати її дії та самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, для притягнення особи до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП необхідно, щоб її дії містили склад правопорушення, передбачений, зокрема, ч.2 цієї статті.
Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до положень п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Красовський О.О.