Дата документу 28.04.2026	Справа № 554/14806/25	
 	Провадження № 2/554/1415/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Блажко І.О,
за участю секретаря судового засідання – Ревека К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «ФК Єврокредит» звернулося до суду із даним позовом. В якому прохало : прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; розглянути справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін; стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,, РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40932411, місцезнаходження: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105) суму заборгованості в розмірі 29 557,64 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 9997,68 гривень; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена): 19 559,96 гривень; стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,, РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40932411, місцезнаходження: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105) судові витрати: зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень; на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11 200,00 гривень; розгляд справи здійснити без участі Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та/або представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ»; проти ухвалення судом заочного рішення у разі наявності відповідних підстав не заперечують. Позов обгрунтований тим, що 01.11.2021 між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № TDB.2021.0002.31053 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, якою є Правила обслуговування клієнтів в АТ «МЕГАБАНК», розміщені на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний кредитний договір. Вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банка і позичальника щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, і відповідно до приписів ст. 634 ЦК України та умов п.1.2 кредитного договору є за своєю суттю договором приєднання, що укладений шляхом прийняття позичальником пропозиції банку згідно ст. ст. 641, 644 ЦК України. Сторони погодили та своїм підписом позичальник підтвердив, що цей кредитний договір з усіма додатками та договором, являють у сукупності для сторін один єдиний договір, у зв`язку з чим істотні умови, які є обов`язковими для договору відповідно до чинного законодавства України, можуть міститися як у тексті цього кредитного договору, чи додатках до нього, так i у договорі (додатках до нього) (п. 5.4 кредитного договору). Також позичальник своїм підписом підтвердив, що з Правилами, які розміщені на офіційному сайті кредитодавця www.megabank.ua та/або у відділеннях кредитодавця, а також з умовами цього кредитного договору, ознайомлений і згодний; один оригінал договору із додатками, тарифи, паспорт споживчого кредиту ним отримані (п. 5.5 кредитного договору). Банк свої зобов`язання належним чином виконав, кошти надав, проте відповідач свої зобов`язання порушив, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого станом на 03.09.2024 утворилася заборгованості у сумі 29557,64 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту - 9997,68 грн., заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) - 19559,96 грн. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (новий кредитор) був укладений договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Пунктом 14 договору №GL1N426240 визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Таким чином, новий кредитор ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача – боржника за кредитним договором № TDB.2021.0002.31053 від 01.11.2021 у сумі 29557,64 грн. Пунктом 2 договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. Користуючись даним правом ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» (первісний кредитор) 27.12.2024 уклало з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (новий кредитор) договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. Права вимоги, що відступаються за цим договором належать первісному кредитору на підставі договору від 03.09.2024 №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений ним з попереднім кредитором боржників – АТ «МЕГАБАНК», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, переможцем яких став первісний кредитор. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача – боржника за кредитним договором № TDB.2021.0002.31053 від 01.11.2021 у відповідача утворилася заборгованість в сумі 29557,64 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому – ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «МЕГАБАНК» станом на день відступлення права вимоги – 03.09.2024. У свою чергу, ні ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС», ні ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Вказану заборгованість до цього часу так і не погашено.
15.10.2025 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №554/14806/25. Здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання по суті призначити на 13.11.2025 об 09.00 годині приміщенні Шевченківського районного суду міста Полтава за адресою - м.Полтава, вул.Навроцького, 5, кабінет №№17,18. Викликати у судове засідання учасників справи : представника позивача, ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» адвоката Журавльова С.Г., відповідача ОСОБА_1 
19.02.2026 ухвалою суду перейдено від розгляду в спрощеному до загального позовного провадження у цивільній за позовом ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Відкласти розгляд справи та призначити підготовче судове засідання в Шевченківському районному судді міста Полтави за адресою - м.Полтава, вул.Навроцького, 5, кабінет №№17,18 на 13.30 годин на 20 березня 2026 року. Викликати у судове засідання учасників процесу : представника позивача ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» адвоката Журавльова С.Г., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 
27.02.2026 до суду надійшов відзив від представника відповідача, адвоката Тисячник Р.Р. В якому прохають : відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позивач не надав належних доказів того, що відповідач був ознайомлений та погодився на істотні умови договору, матеріали справи не містять доказів підпису такого договору відповідачем. Сума заборгованості документально не підтверджена, первинні бухгалтерські документи відсутні. Проти суми витрат на правову допомогу заперечують, вважають їх неспіврозмірними із категорією справи, недоведеною та є такою, що підлягає зменшенню. Зазначили, що позивач не надав належних доказів того, що відповідач був ознайомлений та погодився з усіма істотними умовами кредитування. Як вбачається з матеріалів справи, долучені до позовної заяви тарифи та правила не містять підпису відповідача. Підписана відповідачем анкета-заява містить лише його анкетні дані та контактну інформацію. Вказана заява не містить умов кредитування та обрання відповідачем певної банківської послуги. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем банк дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", про повідомлення споживача щодо умов кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Позивачем не надано беззаперечних доказів фактичного перерахування та надання кредитних коштів відповідачу. У матеріалах справи відсутній меморіальний ордер, квитанція чи інший первинний бухгалтерський документ, який би підтверджував факт видачі коштів. Надана позивачем виписка по рахунку є внутрішнім документом банку, який формується ним в односторонньому порядку. Вона не містить даних про первинне зарахування кредитних коштів. Крім того, виписка у таблиці містить транзакції, що починаються лише з 29.07.2022, хоча договір нібито було укладено ще 01.11.2021. Розрахунок заборгованості складений позивачем не є доказом наявності заборгованості оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Вважають, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі. Наданий стороною позивача розрахунок заборгованості та виписка не є первинними документами, складені банком в односторонньому порядку. Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитномудоговорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на достроковестягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч.2 ст.1050 ЦКУкраїни (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку. Вважають, що позивачем не доведено набуття права вимоги саме до відповідача, а не якихось сторонніх осіб, оскільки з наданих ним витягів і не повних копій документів не можна достовірно встановити набуття права вимоги саме за вказаним ним договором. Ним надані лише витяги з додатків до договору факторинга з первісним кредитором без повних текстів реєстру боржників, має місце прострочення кредитора. Прохали : поновити строк для подання відзиву; відмовити в задоволенні позову в повному обсязі; розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника.
04.03.2026 до суду надійшла відповідь на відзив. У якій представник позивача зазначає про те, що вказаний договір між сторонами було укладено в електронній формі. Відповідач була ознайомлена із істотними умовами договору, погодилася на них та підписала договір. Нарахування суми заборгованості відбулося у відповідності до вимог закону та підтверджено документально. Заявлені суми витрат на правову допомогу підтверджені документально, а тому підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. У відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнає, посилаючись начебто ’’Позивач не надав належних доказів того, що відповідач був ознайомлений та погодився з усіма істотними умовами кредитування. У підписаній Заяві-Договорі №TDB.2021.0002.31053 (індивідуальна частина) у розділі 5 «Умови» не встановлено порядку погашення заборгованості, дострокового повернення, прав та обов`язків сторін, а лише міститься відсилка до зовнішніх правил: «Погоджено в публічній частині Договору». В матеріалах справи відсутні докази підписання відповідачем тарифів та правил (публічної частини)’’. Вважають вищезазначені доводи відповідача неспроможними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними доказами. Сторони погодили і клієнт своїм підписом підтвердив, що істотні умови, які є обов`язковими для договору даного виду відповідно до чинного законодавства України, можуть міститися як у цьому тексті чи додатках, додаткових угодах до нього, так і у правилах, тарифах, тощо, що у сукупності складає договір (п.4.8. Кредитного договору). Також клієнт своїм підписом підтвердив, що з умовами договору (з урахуванням правил, які розміщені на офіційному сайті банку www.todobank.com та/або www.megabank.ua, та/або у відділеннях банку, тарифів, тощо), ознайомлений і згодний (п.4.8. Кредитного договору). Таким чином, в індивідуальній частині кредитного договору, відповідач власним підписом підтвердив ознайомлення і згоду з умовами кредитування, з договором комплексного банківського обслуговування, з тарифами. 01.11.2021 між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_3 було укладено заяву-договір №TDB.2021.0002.31053 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. У вказаній заяві-договорі відповідач просила «відкрити на моє ім`я поточні рахунки: в гривні, доларах США, у Євро та надати платіжну картку міжнародної платіжної системи». Також, відповідно до змісту вказаної заяви-договору, відповідач вказала: «Прошу встановити на мій поточний рахунок у гривнях ліміт кредитної лінії в розмірі до 200000 (двохсот тисяч) гривень на умовах згідно тарифами банку та паспортом споживчого кредиту». На виконання умов кредитного договору банк відкрив відповідачу: поточний рахунок НОМЕР_2 (у гривні), що обслуговується за дебетово кредитною схемою, поточні рахунки НОМЕР_3 (у доларах США), НОМЕР_4 (у Євро), а також видав платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards миттєвого випуску. Відповідно до п. 4 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії, а саме: сума максимального ліміту кредитної лінії – 200 000,00 грн.; сума доступного ліміту кредитної лінії – згідно з паспортом споживчого кредиту. Згідно з п. 3 паспорту споживчого кредиту, «сума/ліміт кредиту – від 0 до 200 000,00 грн. (в залежності від суми, яка погоджена відповідно до внутрішніх процедур банку та/або повідомлена клієнту з використанням сервісів мобільного додатку або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування)». З наведеного вище слідує, що банком АТ «МЕГАБАНК» на підставі кредитного договору було відкрито ОСОБА_1 картковий рахунок із початковим доступним лімітом кредитної лінії, розмір якого було встановлено у мобільному додатку відповідно до умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, а відповідачу було надано у користування платіжну картку. Вказану платіжну картку відповідач мав право використовувати для внесення готівкових коштів, у тому числі власних, для здійснення оплати за товари та послуги за рахунок внесених коштів, що узгоджується з умовами кредитного договору. Питання збільшення або зменшення доступного ліміту кредитної лінії банк мав право вирішувати на власний розсуд у межах максимального ліміту кредитної лінії. Таким чином, банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме – надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених кредитним договором та в межах максимального ліміту кредитної лінії. Інформація про рух коштів по особовим рахункам відповідача відображена у виписках по особовим рахункам, які додані до позовної заяви. Із вказаних виписок вбачається, що користуватися кредитними коштами відповідач почала у листопаді 2021 року. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що також підтверджується виписками по рахунку. У зв`язку з чим і утворилася заборгованість за кредитним договором. Отже, за умовами кредитного договору банк мав право встановити клієнту доступний ліміт кредитної лінії в межах погодженого з клієнтом діапазону максимального ліміту кредитної лінії (від 0,00 грн. до 200 000,00 грн.). В той же час клієнт на власний розсуд приймав рішення щодо користування кредитними коштами. Розпочавши користування кредитними коштами у липні 2021 року, що видно з виписки по особовому рахунку, відповідач вчинив конклюдентні дії що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору зі збільшеним доступним лімітом кредитної лінії, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки. Однак, відповідач в порушення умов кредитного договору не повернув кредит та не виконав всі грошові зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Відповідно до умов кредитного договору відповідач повинен був сплатити не лише заборгованість за тілом кредиту, а також за відсотками. Розмір заборгованості як за тілом, так і за відсотками, підтверджується наявними у справі первинними документами – виписками. Зокрема, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором був розрахований у відповідності до умов кредитного договору та згідно з нормами чинного законодавства, що підтверджують наявні в матеріалах справи виписки з рахунку відповідача, які відображають інформацію про списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта. У матеріалах справи наявні виписки по особовому рахунку відповідача та розрахунок заборгованості, з яких вбачається, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору. Виписка по особовому рахунку є первинним документом та підтверджує наявність заборгованості, у тому числі, за відсотками. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», документ, який містить відомості про господарську операцію є первинним документом. Таким чином, виписки з рахунків клієнтів банку (в тому числі позичальників), відображають інформацію про списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта. Дані виписки можуть слугувати безпосередньо первинними документами, а також можуть бути регістрами аналітичного обліку, записи у яких здійснюються лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Таким чином, за будь-яких умов виписки по особовому рахунку позичальника, що містяться в матеріалах справи, можуть бути належним доказом щодо заборгованості відповідача та підтверджувати операції по рахунку, зокрема надання банком позичальнику коштів кредиту. Позивач на підтвердження суми заборгованості відповідача за кредитним договором, у тому числі за відсотками, надав належні, допустимі, достовірні та достатні докази. Більше того, саме обов`язок відповідача, у межах спростування позовних вимог, надати первинні документи, зокрема, платіжні доручення, квитанції, виписки з банківських рахунків, які підтверджують факт погашення заборгованості. Відсутність таких документів не може свідчити про відсутність заборгованості за кредитним договором. У матеріалах справи наявні копії заяви-договору № TDB.2021.0002.31053 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 01.11.2021, паспорту споживчого кредиту. Усі зазначені документи містять підпис ОСОБА_1 , що вказує про її дійсне волевиявлення на отримання кредиту та згоду з умовами кредитування, викладеними у кредитному договорі та паспорті споживчого кредиту, у тому числі з розміром та порядком нарахування відсотків. Крім того, до позовної заяви були додані виписки по рахунку: виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 з 01.11.2021 по ІНФОРМАЦІЯ_2 , що сформована у програмному комплексі Акціонерного товариства «МЕГАБАНК»; виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 з 03.12.2022 по 03.09.2024, що сформована у програмному комплексі Національного банку України (Єдина інформаційно-облікова система НБУ). Згідно з викладеною у цих виписках інформацією, ОСОБА_1 активно використовувала отриману картку, у тому числі здійснювала погашення кредиту. Отже, здійснюючи часткове погашення заборгованості, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання умов кредитного договору, у тому числі розміру та порядку нарахування відсотків. До позовної заяви було додано витяг з додатку №1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 щодо кредитного договору №TDB.2021.0002.31053 від 01.11.2021, укладеного між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 . Оригінал повного тексту додатку №1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 у повному обсязі складається з 403 аркуші та містить 19880 договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників/дебіторів за такими договорами. Додаток №1 містить інформацію щодо великої кількості кредитних договорів та боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку. Так, ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» вважає, що у вказаній справі було б недоцільно надавати суду повний реєстр 19880 договорів за договором № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024, тому надання завіреного витягу щодо актуального боржника, а саме відповідача та укладеного з ним кредитного договору, є раціональним і законним способом надання доказів. З урахуванням наведених вище доводів про необхідність захисту персональних даних вказаних боржників позивачем був виготовлений та наданий до суду разом з позовною заявою витяг з додатку №1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024, котрий завірений печатками та підписами директорів обох сторін договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 (ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ»), та в цілому відображає інформацію про відступлення права вимоги щодо конкретного боржника та номера відповідного кредитного договору. У зв`язку з тим, що позивач є однією із сторін, що підписала додаток №1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024, прийнято рішення про доцільність виготовлення саме «витягу» з даного додатку і подання його до суду, завіреного печатками та підписами сторін, замість виготовлення копії безпосередньо самого документа. Таким чином вказаний Витяг є належним та допустимим доказом на підтвердження набуття позивачем права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2021.0002.31053 від 01.11.2021. Крім того, возивач має лише один екземпляр додатку №1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 , який містить інформацію про 19880 договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників/ дебіторів за такими договорами. Втрата вказаного документа при пересиланні може спричинити значні збитки для діяльності позивача. Вищевказане підтверджує, що ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» правомірно, у передбачений законом спосіб і формі, на підставі договору про відступлення права вимоги набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № TDB.2021.0002.31053 від 01.11.2021, укладеним з АТ «МЕГАБАНК», і є поточним кредитором (стягувачем) за вказаним зобов`язанням. Вважають, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Наведені ж у відзивах доводи відповідача є безпідставними, необґрунтованими належними доказами, такими що суперечать приписам чинного законодавства. Прохали : прийняти відповідь на відзив до розгляду та врахувати викладені обставини під час прийняття рішення у справі № 554/14806/25; позовні вимоги ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» задовольнити; розгляд справи здійснювати без участі позивача та/або його представника.
20.03.2026 ухвалою суду закрито підготовче засідання у справі за позовом ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено розгляд справи по суті в Шевченківському районному суді м.Полтави за адресою - м.Полтава, вул.Навроцького, 5, кабінет №17, 18 на 10.00 годин на 28.04.2026, викликати у судове засідання учасників процесу : представника позивача ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» адвоката Журавльова С.Г., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Тисячник Р.Р.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надійшла заява уповноваженого представника ТОВ «ФК Єврокредит» про розгляд справи без участі представника позивача, в якому представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги. Надіслали відповідь на відзив. В котрому прохали : прийняти відповідь на відзив до розгляду та врахувати викладені обставини під час прийняття рішення у справі № 554/14806/25; позовні вимоги ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» задовольнити; розгляд справи здійснювати без участі позивача та/або його представника.
Відповідно до ч. 3ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, згідно ЦПК України.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Надіслала суду відзив на позовну заяву. В котрому прохали : поновити строк для подання відзиву; відмовити в задоволенні позову в повному обсязі; розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справ доказам, суд дійшов наступних висновків.
Встановлено, що 01.11.2021 між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № TDB.2021.0002.31053 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank який складається з публічної частини договору, якою є Правила обслуговування клієнтів в АТ «МЕГАБАНК», розміщені на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний кредитний договір.
Вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банка і позичальника щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, і відповідно до приписів ст. 634 ЦК України та умов п. 1.2 кредитного договору є за своєю суттю договором приєднання, що укладений шляхом прийняття позичальником пропозиції банку згідно ст. ст. 641, 644 ЦК України. 
Сторони погодили та своїм підписом позичальник підтвердив, що цей кредитний договір з усіма додатками та договором, являють у сукупності для сторін один єдиний договір, у зв`язку з чим істотні умови, які є обов`язковими для договору відповідно до чинного законодавства України, можуть міститися як у тексті цього кредитного договору, чи додатках до нього, так i у договорі (додатках до нього) (п. 5.4 кредитного договору). 
Також позичальник своїм підписом підтвердив, що з Правилами, які розміщені на офіційному сайті кредитодавця www.megabank.ua та/або у відділеннях кредитодавця, а також з умовами цього кредитного договору, ознайомлений і згодний; один оригінал договору із додатками, тарифи, паспорт споживчого кредиту ним отримані (п. 5.5 кредитного договору).
Банк свої зобов`язання належним чином виконав, кошти надав, проте відповідач свої зобов`язання порушив, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого станом на 03.09.2024 утворилася заборгованості у сумі 29557,64 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту - 9997,68 грн., заборгованість по сплаті відсотків( в тому числі прострочена) - 19559,96 грн.
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (новий кредитор) був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
Пунктом 14 договору № GL1N426240 визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. 
Таким чином, новий кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача – боржника за кредитним договором № TDB.2021.0002.31053 від 01.11.2021 року у сумі 29557,64 грн.
Пунктом 2 договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (первісний кредитор) 27.12.2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (новий кредитор) договір № 1/12 про відступлення прав вимоги.
Права вимоги, що відступаються за цим договором належать первісному кредитору на підставі договору від 03.09.2024 №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений ним з попереднім кредитором боржників – АТ «МЕГАБАНК», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, переможцем яких став первісний кредитор.
Згідно з розрахунком заборгованості відповідача – боржника за кредитним договором № TDB.2021.0002.31053 від 01.11.2021 у відповідача утворилася заборгованість в сумі 29557,64 грн.
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому – ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «МЕГАБАНК» станом на день відступлення права вимоги – 03.09.2024. 
У свою чергу, ні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», ні ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.
Вказану заборгованість до цього часу так і не погашено.
Відповідач порушила умови зобов`язання за договором, кредитні кошти не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість , яка до цього часу не погашена.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться.
Відповідно до ст.527, 530ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Предметом договору факторингу може бути: право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога); право вимоги, яке виникне в майбутньому (настане строк платежу).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України).
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).
Згідно ч.ч.1, 5-6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач заперечує проти суми заборгованості, проте свого контрозрахунку суду не надала. 
Доказів того, що вказаний договір був укладений поза волею відповідача суду також надано не було.
Доказів того, що кредитні кошти відповідач не отримувала суду також надано не було. До правоохоронних органів з приводу шахрайських дій по відношенню до відповідача остання не зверталася.
Суд ставиться критично до заперечень відповідача та вважає такі дії бажанням унинкути відповідальності за порушення свої зобов`язань по договору.
Відповідач не була позбавлена можливості вибору фінансової установи з метою отримання кредитних коштів. Доказів того, що відповідач була обмежена у часі та не мала можливості у повній мірі ознайомитися із усіма істотними умовами договору суду також надано не було.
Позивач належними та допустими доказами довів свої позовні вимоги, а тому суд виснує, що позовні вимоги підлягають до задоволення та вважає за можливе та необхідне стягнути із  ОСОБА_1 користь Товариствоа з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» суму заборгованості за кредитним договором № TDB.2021.0002.31053 від 01.11.2021 у сумі 29557,64 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту - 9997,68 грн., заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) - 19559,96 грн.
Стосовно стягнення судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, а тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2662,40 грн.
Позивач також прохає стягнути із відповідача витрати на правову допомогу у сумі 11200 грн.
Відповідно до ч. 1,3,4,6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №1/07 від 01 липня 2025 року, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12089308 від 05 січня 2026 року.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач заперечувала проти суми витрат на правову допомогу у розмірі 11200 грн. у зв`язку із її необгрунтованістю.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження№ 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження№ 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження№ 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21).
Указана судова практика є незмінною.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.
В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11200 грн. є значно завищеними.
Стягнення витрат на правову допомогу у сумі 4000 грн. відповідатимуть засадам розумності та є співрозмірними із категорією даної справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.
Суд вважає за можливе та необхідне стягнути із відповідача на користь позивача 4000 грн. витрат на правову допомогу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 137,142, 247, 263-265,280-289, 354 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит»суму заборгованості за кредитним договором № TDB.2021.0002.31053 від 01.11.2021 у сумі 29 557,64 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту - 9997,68 грн., заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) - 19559,96 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит»судовий збір в сумі 2662,40 грн.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит»витрати на правову допомогу у сумі 4000 грн.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», код ЄДРПОУ- 40932411, адреса- м. Дніпро, про. Ушинського, 1, офіс 105,
Відповідач: громадянка України,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , адреса- АДРЕСА_2 .
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання повного тексту рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/ з зазначенням індивідуального номеру провадження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків на його оскарження. 
Повний текст рішення складено 28 квітня 2026 року.
Суддя І.О.Блажко