Справа № 138/1570/26 
Провадження №:3/138/367/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року м. Могилів-Подільський
Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., за участю секретаря Цибульської Т.І., захисника Виноградського А.П., розглянувши поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романове Тернопільська область, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 , паспорт громадянина України – НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,-
за ч.1 ст.204-1 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №334485 від 06.05.2026 відносно ОСОБА_1 , згідно якого, останній 06.05.2026, о 16 год 30 хвна напрямку н.п. Могилів-Подільський (Україна) – н.п. Отач (Р Молдова) в районні прикордонного знаку №0126, 250 метрів від лінії державного кордону України, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України вплав через річку Дністер поза встановленими пунктами пропуску, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991. 
25.05.2026 в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП не визнав. Підтвердив, що з 20.04.2026 по 29.04.2026 мав пройти навчання в смт. Оршанець та після повернутися до Великої Кісниці для проходження служби. Не бажав нести службу, зупинився у готелі в м. Могилів-Подільський та вживав алкогольні напої протягом тижня де і був виявлений працівниками прикордонної служби. Наміру незаконно перетнути кордон не мав. 
03.06.2026 в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. 
Свідок ОСОБА_2 – старший інспектор прикордонної служби відділення моніторингу обстановки впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), суду дав покази, згідно яких 06 травня 2026 року виконував обов`язки в рамках проведення спільних заходів з забезпечення безпеки державного кордону на ділянці прикз в прикордонному наряді «Робота з місцевим населенням» спільно з старшим лейтенантом ОСОБА_3 від ПОГ СПОГ ВВГ Могилів-Подільського РВП. Під час перевірки готелю «Турист» в одному із номерів виявив військовослужбовця ОСОБА_1 , у номері був безлад розкидані пляшки від алкоголю. Під час спілкування було встановлено, що ОСОБА_1 з 20.04.2026 перебував у службовому відряджені в смт. Оршанець. Після завершення відрядження був направлений до місця подальшого проходження служби-підрозділу віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б). ОСОБА_1 пояснив, що надалі проходити військову службу не бажає, у зв`язку з чим мав намір незаконно залишити територію України. Зі слів адміністратора встановив,що ОСОБА_1 проживав в готелі протягом тижня. 
Захисник Виноградський А.П. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи тим, що в матеріалах справи докази є недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом». Протокол складений з грубим порушенням вимог КУпАП, а обставини правопорушення, викладені у протоколі, не підтверджені достатніми та достовірними доказами. Вважає, що протокол відносно ОСОБА_1 складено безпідставно. 
В підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, надано та досліджено в судовому засіданні: протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №334485 від 06.05.2026; рапорти та пояснювальна записка військовослужбовців Державної прикордонної служби України про обставини вказаного правопорушення; план-схему до протоколу; фототаблицю. 
Дослідивши зміст протоколу з додатками, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Відповідно ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №334485 від 06.05.2026, ОСОБА_1  06.05.2026, о 16 год 30 хвна напрямку н.п. Могилів-Подільський (Україна) – н.п. Отач (Р Молдова) в районні прикордонного знаку №0126, 250 метрів від лінії державного кордону України, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України вплав через річку Дністер поза встановленими пунктами пропуску.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що наявні в матеріалах справи докази є недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для висновку про винуватість особи, якщо не підтверджений іншими доказами.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано, як доказ на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, рапорт старшого інспектора прикордонної служби відділення моніторингу обстановки впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_4 ; рапорт першого заступника начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_5 та пояснювальну записку поліцейського офіцер громади сектору поліцейських офіцерів громади відділу взаємодії з громади Могилів-Подільського РВП Вадима Йосипенка.
Разом з тим, дані рапорти та пояснювальна записка, які за своєю природою є внутрішніми документами. У розумінні ст. 251 КУпАП такий рапорт та службова записка не можуть вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, без підтвердження іншими документами.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а.
Невизнаючи свою вину, ОСОБА_1 пояснив, що не мав наміру незаконно перетинати державний кордон України.
Пояснення військовослужбовця прикордонної служби в судовому засіданні, що його висновки про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, зроблені на підставі оцінки ризиків, комплексно, з урахуванням всіх даних які були встановлені під час спілкування з ОСОБА_1 , суд оцінює виключно як суб`єктивну думку посадових осіб прикордонної служби, вони є недостатніми для доведення вини за критерієм «поза розумним сумнівом». Крім того, є показами з чужих слів, які не можуть бути визнані допустимим доказом, оскільки не підтверджені іншими доказами.
Докази долучені до протоколу, у своїй сукупності, беручи до уваги місце та обставини виявлення ОСОБА_1 , не дають суду можливості, спростувати позицію захисту. 
Таким чином, дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що у справі відсутні докази, які у своїй сукупності доводять спробу ОСОБА_1 на незаконний перетин кордону за зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.
Інших доказів в підтвердження наявності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а саме спроби незаконного перетину державного кордону України, будь- яким способом поза пунктами пропуску, суду не надано. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
У відповідності до ст.62 Конституції України, ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
У п.43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), сформовано висновок згідно з яким «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.
Керуючись ч.1 ст.204-1, п.1 ч. 1 ст. 247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,- 
ПОСТАНОВИВ: 
Справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.204-1 КУпАП, (протокол серії ПдРУ №334485 від 06.05.2026) закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя:       І.М. Савкова