ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" травня 2026 р. Справа№ 911/495/26
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Буравльова С.І.
суддів: Шапрана В.В. 
Андрієнка В.В. 

секретар
судового засідання Рибчич А.В.

за участю 
представників: 
від позивача - Завалько Т.С.
від відповідача - Гнатюк М.М.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбі Перспектива"
на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.03.2026 р. 
у справі № 911/495/26 (суддя - Конюх О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбі Перспектива"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаврилівська Птахофабрика"
про визнання права іпотекодержателя щодо об`єкта нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбі Перспектива" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаврилівська Птахофабрика" про:
- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Комбі Перспектива" права іпотекодержателя щодо об`єкта нерухомого майна - Бройлерної ферми № 8, загальною площею 13540,1 кв. м, опис: санпропускник, А, 214,5 кв. м; пташник, Б, 1106,2 кв. м; пташник, В, 1106,9 кв. м; пташник, Г, 1105,8 кв. м; пташник, Д, 1105,3 кв. м; пташник, Е, 1107,6 кв. м; пташник, Є, 1108,0 кв. м; пташник, Ж, 1107,0 кв. м; пташник, З, 1104,8 кв. м; пташник, И, 1104,7 кв. м; пташник, І, 1106,2 кв. м; пташник, К, 1104,4 кв. м; пташник, Л, 1104,8 кв. м; склад, М, 12,3 кв. м; будівля трансформаційної підстанції, Н; гараж, О, 23,1 кв. м; навіс над ГРП, П; слюсарний цех, Р, 15,5 кв. м; огорожа, 1-3; кормові бункери, І-ХІІ; дороги, ХІІІ; під`їздні майданчики, ХІV; альтанка, С, розташованого за адресою: Київська область, Бучанський район (раніше - Вишгородський), с. Гаврилівка, Квартал, 8, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 390165432218 - як такого, що виникло в силу закону у зв`язку з його продажем з відстроченням платежу (в кредит) за договором купівлі-продажу № 1719 від 31.10.2025 р.;
- визнання, що бройлерна ферма № 8, загальною площею 13540,1 кв. м, опис: санпропускник, А, 214,5 кв. м; пташник, Б, 1106,2 кв. м; пташник, В, 1106,9 кв. м; пташник, Г, 1105,8 кв. м; пташник, Д, 1105,3 кв. м; пташник, Е, 1107,6 кв. м; пташник, Є, 1108,0 кв. м; пташник, Ж, 1107,0 кв. м; пташник, З, 1104,8 кв. м; пташник, И, 1104,7 кв. м; пташник, І, 1106,2 кв. м; пташник, К, 1104,4 кв. м; пташник, Л, 1104,8 кв. м; склад, М, 12,3 кв. м; будівля трансформаційної підстанції, Н; гараж, О, 23,1 кв. м; навіс над ГРП, П; слюсарний цех, Р, 15,5 кв. м; огорожа, 1-3; кормові бункери, І-ХІІ; дороги, ХІІІ; під`їздні майданчики, ХІV; альтанка, С, розташована за адресою: Київська область, Бучанський район (раніше - Вишгородський), с. Гаврилівка, Квартал, 8, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 390165432218, є обтяженою іпотекою (іпотека в силу закону) на користь позивача в забезпечення виконання відповідачем зобов`язання зі сплати ціни за договором у розмірі 8938000,00 грн - до моменту повного виконання такого зобов`язання.
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 31.10.2025 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комбі Перспектива" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гаврилівська Птахофабрика" було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого відповідач продає (передає у власність), а позивач купує (приймає у власність) об`єкт нерухомого майна, а саме бройлерну ферму № 8, загальною площею 13540,1 кв. м, розташовану за адресою: Київська область, Бучанський район (раніше - Вишгородський), с. Гаврилівка, Квартал, 8, та зобов`язується сплатити ціну у розмірі та порядку, визначеному договором. Право власності відповідача на вказаний об`єкт зареєстровано в ДРРП 31.10.2025 р., номер запису 62145647, а об`єкт переданий у власність відповідача за актом приймання-передачі нерухомого майна. Відповідно до п. 2.2 договору купівлі-продажу, покупець зобов`язується протягом 6 місяців з моменту нотаріального посвідчення договору, але в будь-якому випадку не пізніше 01.05.2026 р., сплатити ціну об`єкта - 8938000,00 грн одним або декількома платежами шляхом прямого банківського переказу на банківський рахунок продавця. Позивач вважає, що договір передбачає відстрочення оплати (продаж "в кредит"), у зв`язку з чим відповідно до ч. 6 ст. 694 ЦК України у нього виникло забезпечувальне право на спірний об`єкт в силу закону до моменту повної оплати ціни, а саме виникла іпотека в силу закону. Для того, щоб іпотека як обтяження була належним чином відображена в ДРРП та визнавалась третіми особами, необхідна її державна реєстрація, однак окремий іпотечний договір сторони не укладали, а відсутність реєстраційної підстави фактично унеможливлює внесення запису про іпотеку без судового рішення.
24.03.2026 р. до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що є предметом спору у даній справі, та заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо бройлерної ферми № 8 до набрання законної сили рішенням у справі № 911/495/26.
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Київської області від 26.03.2026 р. у справі № 911/495/26 залишено без задоволення заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбі Перспектива" про забезпечення позову.
Не погодившись з ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбі Перспектива" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбі Перспектива" у справі № 911/495/26 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2026 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 911/495/26 та призначено її до розгляду на 28.04.2026 р.
Засідання суду, призначене на 28.04.2026 р., не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Буравльова С.І. у відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2026 р. справу № 911/495/26 призначено до розгляду на 05.05.2026 р. 
У судовому засіданні 05.05.2025 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне. 
Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач посилається на те, що оскільки запис про іпотеку в силу закону в Державному реєстрі речових прав наразі відсутній, будь-який потенційний покупець об`єкта в силу принципу публічної достовірності реєстру вважатиметься добросовісним, а позивач назавжди втратить статус іпотекодержателя щодо цього майна. Позивач вважає наявну загрозу незворотного відчуження спірного об`єкта третім особам, оскільки відповідач має нічим необмежене право в будь-який момент розпоряджатися спірним майном на власний розсуд, що є очевидним ризиком.
Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. 
Отже, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.
Так, умовою застосування заходів забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. 
Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі у разі задоволення позову.
Вбачається, що позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, зокрема, визнання права іпотекодержателя щодо об`єкта нерухомого майна, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, тому має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18.
У розумінні положень господарського процесуального законодавства обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 14.06.2018 р. у справі № 910/361/18).
Вказана заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована лише припущеннями позивача про можливу загрозу незворотного відчуження спірного об`єкта третім особам.
При цьому, заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника.
Посилання скаржника на те, що невжиття заходів забезпечення може унеможливити поновлення порушених прав та інтересів позивача є тільки його припущеннями, які не підтверджуються належними доказами.
Крім цього, доводи заявника щодо обґрунтування необхідності забезпечення позову фактично дублюють підстави позову у даній справі. Єдиним аргументом позивача є те, що спірне майно знаходиться у власності відповідача.
При цьому, спірна бройлерна ферма № 8 була добровільно передана відповідачу позивачем за договором купівлі-продажу нерухомого майна із погодженою на основі вільного волевиявлення умовою про відстрочку оплати до 01.05.2026 р. 
Змістом та метою відносин за договором купівлі-продажу є відчуження продавцем всіх складових права власності (володіння, користування, розпорядження) на предмет договору на користь покупця, що зумовлює обов`язок покупця сплатити встановлену договором вартість предмета договору на користь продавця.
У матеріалах справи відсутні докази вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Гаврилівська Птахофабрика" будь-яких дій, які б свідчили про його намір ухилитися від обов`язку оплати за договором купівлі-продажу.
Крім цього, бройлерна ферма № 8 перебувала під арештом, накладеним ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2024 р. у справі № 757/32874/24-к та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.02.2026 р. у справі №57/7390/26-к.
Так, до Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/10248/26-к надійшло клопотання арбітражного керуючого - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" про скасування арешту майна, накладеного вказаними ухвалами на корпоративні права, майнові права, рухоме та нерухоме майно, яке належить Холдингу "Агромарс".
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що подальше утримання зазначеного майна під арештом перешкоджає проведенню процедури санації арбітражним керуючим відповідно до плану, затвердженого ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.04.2025 р. у справі № 910/15043/21.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2026 р. у справі № 757/10248/26 клопотання задоволено частково, знято арешт на вказану бройлерну ферму № 8.
Отже спір у даній справі, а також заявлені заходи забезпечення позову впливають на права та обов`язки інших осіб, зокрема учасників справи про банкрутство у справі № 910/15043/21, що розглядається Господарським судом міста Києва.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов?язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Таким чином відсутні правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбі Перспектива" та скасування ухвали Господарського суду Київської області від 26.03.2026 р. у справі № 911/495/26.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання необхідно покласти на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбі Перспектива" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 26.03.2026 р. у справі № 911/495/26 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбі Перспектива".
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.05.2026 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов 

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко