г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/439/26
Номер провадження 2/213/832/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Хмельової С.М., 
за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,
за відсутності учасників справи,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В: 
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21 липня 2025 року у розмірі 23 757,76 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 липня 2025 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та підписав заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої відповідачу було відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. ОСОБА_1 порушив зобов`язання, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору. Станом на 30 січня 2026 року року відповідач має заборгованість у розмірі 23 757,76 грн, яка складається з: 16 962,40 грн – заборгованість за кредитом; 6 345,36 грн – заборгованість по відсоткам, 450,00 грн – штраф. 
Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.
Сторони в судове засідання не з`явились. 
У позовній заяві представник позивача зазначив, що просить розглядати справу без участі представника АТ «А-БАНК», проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином, однак повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не направив. Відзив на позов до суду не надходив. 
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
02 лютого 2026 року позовна заява надійшла до суду.
Ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені такі обставини.
21 липня 2025 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» становлять договір про надання банківських послуг.
Також, 21 липня 2025 року ОСОБА_1 підписав заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становить договір, укладений між сторонами. За умовами договору відповідач просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановити на нього кредитний ліміт. Сума кредиту (ліміту) – від 1 000,00 грн до 200 000,00 грн, строк кредиту – 240 місяців, пільговий період користування кредитним лімітом – до 62 днів за ставкою 0,000001%; у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,4% на місяць; денна процентна ставка – 0,06%. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості.
Пунктом 10.2. договору передбачено штраф за несвоєчасне погашення кредиту та / або відсотків. Штраф списується в день списання відсотків: - 50 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн; - 100 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; - 500 грн + 5% від суми загальної заборгованості, у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушеним строком більше ніж на 30 днів.
Заява-анкета та заява на встановлення кредитного ліміту підписані відповідачем цифровим власноручним підписом.
Відповідачу позивачем відкрито рахунок та видано кредитні картки.
Згідно з довідкою за лімітами 21 липня 2025 року відповідачу встановлено кредитний ліміт у сумі 17 000,00 грн
Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку відповідача за період з 21 липня 2025 року по 30 січня 2026 року.
Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30 січня 2026 року становить 23 757,76 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за кредитом – 16 962,40 грн (залишок заборгованості за тілом кредиту – 16 291,39 грн, залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) – 671,01 грн); загальний залишок заборгованості за процентами – 6 345,36 грн (залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість – 2 199,44 грн, залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість – 4 145,92 грн); штраф – 450,00 грн.
Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановлено, що сторонами кредитного договору визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування, дати платежів. 
Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та заява про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком підписані відповідачем із застосуванням цифрового власноручного підпису.
Згідно з п.п.5 п. 3 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 151 від 13 грудня 2019 року (далі – Положення), цифровий власноручний підпис – власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом.
Цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення (п. 6 Положення).
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла – щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла – 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Відповідачем факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів не спростовано.
Таким чином, судом встановлено, що сторонами договору були погоджені умови договору, порядок нарахування відсотків за кредитом, який дотриманий кредитором.
Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши позичальнику у користування кредитні кошти, а позичальник, у свою чергу, допустив порушення умов кредитного договору, допустив прострочення платежів щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що призвело до виникнення заборгованості. 
Разом з тим, суд зазначає, що строк кредитування за кредитним договором від 21 липня 2025 року – 240 місяців, тому строк повернення кредиту не настав. 
Кредитні правовідносини, які виникли між сторонами на підставі кредитного договору, мають споживчий характер, а тому на них поширюються положення Закону України «Про споживче кредитування», зокрема частини 4 статті 16 цього Закону, яка встановлює обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.
Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений Законом України «Про споживче кредитування» порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги абз. 3 ч. 4 ст. 16 цього Закону, не дотримавши передбачений кредитним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц).
Матеріали справи не містять доказів надсилання відповідачу вимоги про дострокове повернення кредитних коштів.
Крім того, частина 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Умовами укладеного між сторонами договору не передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, позивач підстави позовної вимоги про дострокове повернення кредитних коштів не обґрунтував, доказів на підтвердження цих підстав не надав, тому вимога про дострокове стягнення споживчого кредиту є безпідставною, необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Таким чином, підлягають стягненню з відповідача прострочене тіло кредиту та проценти.
При визначенні сум, що підлягають стягненню, суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок, який містить інформацію про складові заборгованості, їхній розмір, період нарахування.
Оскільки судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування відповідачу процентів за користування кредитом у розмірі і порядку, передбаченому умовами укладеного між сторонами договору, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача прострочене тіло кредиту в сумі 671,01 грн та проценти в сумі 6 345,36 грн.
Щодо вимоги про стягнення штрафу суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Також Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Таким чином, стягнення штрафу в період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 016,37 грн: прострочене тіло кредиту – 671,01 грн, проценти – 6 345,36 грн. В стягненні штрафу в розмірі 450,00 грн та заборгованості за тілом кредиту в розмірі 16 291,39 грн позивачу слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 786,29 грн (7 016,37 х 2 662,40 : 23 757,76).
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 628, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3-10, 12, 13, 79-81, 89, 95, 141, 247, 258, 263-265, 274, 279, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 21 липня 2025 року, яка станом на 30 січня 2026 року становить 7 016 (сім тисяч шістнадцять) грн 37 коп.: прострочене тіло кредиту – 671,01 грн, проценти – 6 345,36 грн
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» судовий збір у розмірі 786 (сімсот вісімдесят шість) грн 29 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК», юридична адреса: вул. Батумська, буд.11, м. Дніпро, 49074, код ЄДРПОУ 14360080.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце перебування як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Дата складення повного тексту судового рішення – 23 червня 2026 року.

Суддя С.М. Хмельова