Справа № 761/28026/25 Суддя в суді першої інст. - Глянь О.С.
Провадження № 33/824/827/2026   Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	
П О С Т А Н О В А

6 травня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., перевіривши апеляційну скаргу адвоката Согайка І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 5 серпня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 5 серпня 2025 року  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн. 00 коп.
Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Не погоджуючись з рішенням судді, адвокат Согайко І.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга подана з порушенням строку апеляційного оскарження постанови судді та подана з відповідним клопотанням про поновлення цього строку, мотивоване тим, що про існування постанови ОСОБА_1 стало відомо 01.12.2025 року. Про час і місце розгляду її повідомлено не було.
Розглянувши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, перевіривши причини його пропуску, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Зважаючи на викладене, строк на апеляційне оскарження відраховується з дати винесення постанови та може бути поновлений судом виключно у разі наявності поважних причин пропуску такого строку, обґрунтовано наведених апелянтом.
Так, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята 5 серпня 2025 року. Разом з тим, з апеляційною скаргою адвокат Согайко І.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся 4 грудня 2025 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки протокол був складений у її присутності та містить її підпис.
Також, ОСОБА_1 судом першої інстанції належним чином була повідомлена про час і місце розгляду в місцевому суді, а саме засобами поштового зв`язку та особисто під розписку (а.с. 15). Оскаржувана постанова винесена за відсутності  ОСОБА_1 .
Тобто, за умови достатньої зацікавленості, ОСОБА_1 мала можливість ознайомитись з повним текстом судового рішення, як шляхом звернення до місцевого суду так і на веб-порталі «Єдиного державного реєстру судових рішень», та оскаржити його в апеляційному порядку у встановлений законом строк.
Крім того, в даному випадку апеляційну скаргу і клопотання про поновлення строку подала не ОСОБА_1 , а адвокат Согайко І.В., який і заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження йому як захиснику на підставі договору із ОСОБА_1 про надання правової допомоги від 1 грудня 2025 року (а.с.33).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 року (справа №304/1035/20, провадження № 13-58 ск23) зазначила, що хоча захисник і діє в інтересах підзахисного, однак він є самостійним учасником кримінального провадження із власною правосуб`єктністю, і його юридичне становище не є тотожним становищу особи, захист якої він здійснює. Аналогічні положення щодо процесуального статусу особи, яка притягується до відповідальності, та її захисника містять і положення КУпАП. Так, за змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП ОСОБА_1 , як особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та її захисник - адвокат Согайко І.В. є самостійними суб`єктами звернення до суду апеляційної інстанції для оскарження постанови суду від 5 серпня 2025 року.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, адвокат Согайко І.В. був залучений в справі як захисник 1 грудня 2025 року, а отже він набув повноважень на захист і представництво інтересів ОСОБА_1 уже після спливу строку оскарження, про поновлення якого він просить.
Наведені обставини є додатковою підставою для відмови захиснику у поновленні строку апеляційного оскарження, оскільки у період перебігу вказаного строку, адвокат Согайко І.В. не мав процесуального статусу захисника в цій справі і відповідно не володів правом на оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 5 серпня 2025 року.
На думку апеляційного суду, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.
За наведених обставин, апеляційний суд не вбачає порушення права на справедливий суд та захист прав правопорушника, оскільки суд першої інстанції виконав усі необхідні дії для забезпечення цих прав. Відсутність належної активності правопорушника в межах установлених строків не може бути підставою для визнання порушення права на захист або права на справедливий суд.
Отже, наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не можна визнати поважними, а тому адвокату Согайку І.В. слід відмовити в поновленні такого строку та на підставі ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу повернути.
Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання адвоката Согайка І.В. пропоновлення строку на апеляційне оскарженняпостанови суддіШевченківського районного суду м. Києва від 5 серпня 2025 року - відмовити.
Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига