Справа № 167/233/26
Номер провадження 2/167/380/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Гармай І. Т.,
з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в її інтересах представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів 

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
Позов обґрунтовує тим, що під час спільного проживання сторін у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , а з 18 листопада 2023 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Вказує, що у зв`язку із припиненням сімейних відносин позивач звернулася з позовом до Рожищенського районного суду Волинської області про розірвання шлюбу. Син сторін проживає разом з позивачем у Республіці Польща та перебуває на її утриманні, відповідач участі у виховані та утриманні дитини не приймає. Зазначає, відповідач має постійний достатній дохід, так як з липня 2025 року є військовослужбовцем, інших дітей немає. 
За наведених обставин просить стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача понесені витрати у зв`язку з розглядом справи. 
05 травня 2026 року відповідач ОСОБА_3 надіслав заяву в якій зазначає, що з 2012 року по 2024 рік із ОСОБА_1 перебував у фактичних сімейних відносинах, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Зазначив, що на даний час він проходить військову службу у лавах Збройних Сил України в районі Харківської області. Вказав, що до квітня 2025 року з дітьми проживав у с. Крижівка, а потім діти виїхали до матері в Республіку Польща. При визначенні розміру аліментів просить врахувати, що премії за виконання бойових завдань мають непостійний характер, у зв`язку з чим просить визначити аліменти в розмірі 1/4 від його стабільного доходу – заробітної плати в розмірі 21151 грн. Вказав, що також надає матеріальну допомогу своїй матері ОСОБА_7 , 1944 року народження. Зазначив, що з липня 2025 року під час окремого проживання з ОСОБА_1 щомісячно надавав матеріальну допомогу, перераховуючи кошти на її банківську картку.

Позиція учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися. 20 березня 2026 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» надіслав клопотання в якому позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити у його та позивача відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв/клопотань на адресу суду не подавав.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 10 березня 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу, представнику позивача строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної без руху.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 19 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 16 квітня 2026 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового засідання розгляд справи відкладено.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 08 травня 2026 року розгляд справи відкладено та витребувано у Головного управління Державної податкової служби у Волинській області розрахунок заробітної плати відповідача.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 судом установлено, що 18 листопада 2023 року Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що було зроблено актовий запис № 733.
Згідно йсвідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 20 квітня 2023 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рожище Волинської області, батьками зазначені: батько ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_1 .
Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00057176891, сформованого 18 березня 2026 року встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком зазначений ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_1 . Відомості про батька записані відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України.
З копії посвідки на проживання НОМЕР_3 встановлено, що 14 серпня 2025 року ОСОБА_8 позивачу ОСОБА_9 видано посвідку на тимчасове проживання, дата закінчення терміну дії 02 лютого 2028 року.
Місцем тимчасового проживання ОСОБА_10 зареєстровано АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця тимчасового проживання.
Дитина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2025/2026 навчальному році є учнем 3b початкової школи № 1 у Коварах, прийнятий до школи 01 вересня 2025 року, згідно з програмою закінчить навчання у 2031 році.
З відповіді на запит щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору встановлено, що ОСОБА_3 з липня 2025 року по березень 2026 року отримував дохід у вигляді виплат військовослужбовцю військової частини «номер».

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до норм ст. 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.
Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3512 грн.
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У постанові Верховного суду від 07 лютого 2019 року по справі №742/722/17 зазначено, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сторони проживають окремо, малолітня дитина проживає з матір`ю.
Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані її утримувати до досягнення нею повноліття.
Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є здоровим, проходить військову службу в лавах Збройних Сил України та отримує грошове забезпечення, на обліку у лікарів не перебуває, інших осіб на утриманні немає.
Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.
Суд звертає увагу, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина.
Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін і малолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини та те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.
В свою чергу, стороною позивача на надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про розмір її щомісячних витрат на утримання дитини.
При цьому, суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.
Суд критично сприймає зазначення ним у поданій суду заяві (поясненні/заперечені) про перебування на його утримані матері оскільки така обставина не підтверджена жодними докзами.
Поруч з цим, з змісту заяви відповідача ОСОБА_3 встановлено, що він визнає необхідність сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_12 в розмірі 5287 грн.
З відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з липня 2025 року по березень 2026 року встановлено, що ОСОБА_3 отримує грошове забезпечення, як військовослужбовець в змінному розмірі: 19545,76 грн - серпень 2025 року (мінімальна сума доходу), 41714,51 грн вересень 2025 року, 34054.28 грн - лютий 2026 року, 72947,26 грн - березень 2026 року (максимальна сума доходу).
Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на те, що обоє з батьків повинні приймати участь у вихованні та утриманні дитини, виходячи з найкращих інтересів дитини, справедливих й розумних критеріїв належного розміру аліментів, визнання відповідачем розміру аліментів в сумі 5287 грн, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 березня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
На думку суду такий розмір аліментів є справедливим, виваженим і розумним, він відповідатиме інтересам та потребам дитини, буде необхідним для забезпечення належних умов для її фізичного, розумового, морального і соціального розвитку.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1331,20 грн необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЦПК України перекладачем може бути особа, яка вільно володіє мовою, якою здійснюється цивільне судочинство, та іншою мовою, знання якої необхідне для усного чи письмового перекладу з однієї мови на іншу, а також особа, яка володіє технікою спілкування з глухими, німими чи глухонімими.
Згідно з ч.1, п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
До позовної заяви про стягнення аліментів, стороною позивача було долучено переклад документів з польської мови на українську мову, а саме: посвідку на проживання, довідку про реєстрацію місця тимчасового проживання та довідку, що підтверджує навчання в школі.
Тобто у даному випадку витрати, пов`язані з перекладом документів, необхідно віднести до судових витрат на підставі п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, оскільки є витратами, пов`язаними із вчиненням інших процесуальних дій.
Судом встановлено, що переклад з польської мови на українську мову долучених до матеріалів справи документів - посвідки на проживання, довідки про реєстрацію місця тимчасового проживання та довідки, що підтверджує навчання в школі виконано перекладачем ОСОБА_13 .
Представником позивача на підтвердження понесених витрат на переклад документів додано до матеріалів справи фіскальний чек з якого встановлено, що 25 лютого 2026 року за послуги з перекладу ФОП ОСОБА_13 бюро перекладів "Сорока" було сплачено 1200 грн (3х400).
Ураховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесенні судові витрати по сплаті послуг перекладу документів з польської мови на українську мову в розмірі 1200 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , поданий в її інтересах представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 березня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1200 (одну тисячу двісті) гривень судових витрат по сплаті послуг перекладу документів (з польської мови на українську мову).
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення 28 травня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай