Справа № 136/612/26
провадження № 2/136/327/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,
за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у спрощеному позовному провадженні, цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (далі - позивач) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 ( далі - відповідач), в якому просив:
- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №6333497 від 30.06.2025 у розмірі 28 951, 74 грн. та понесені витрати на сплату судового збору та понесених витрат на правову допомог і витрат пов`язаних з підготовкою та направленням документів боржнику. 
Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.
30.06.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №6333497.
25.11.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло усі права первісного кредитора за кредитним договором №6333497.
Заборгованість відповідача за кредитним договором №6333497 становить 28951,74 грн, з яких: 5 000 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 6570, 00 грн комісія за надання кредиту; 8 000 грн штрафні санкції.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Сіті Колект» за кредитним договором №№6333497 становить 28951,74 грн, яку позивач просив стягнути із відповідача.
Ухвалою суду від 07.04.2026 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву.
Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав.
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. 
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Суд встановив, що між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору №6333497, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням відповідачем електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у позивача виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - повернення кредитних коштів.
Згідно зі 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Судом встановлено, що 30.06.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6333497, за умовами якого Товариство надало кредит позичальнику в сумі 5 000 грн, строком на 345 днів, із процентною ставкою протягом першого розрахункового періоду 0,0010 відсотків річних, та із стандартною процентною ставкою протягом решти строку кредитування 0,0010 відсотків річних, з комісією за надання кредиту 750 грн, з комісією за обслуговування кредиту 9 636 грн, дата повернення кредиту 10.06.2026 (п.п.1.2., 1.3., 1.4., 1.5.1., 1.5.2., 1.5.3., 1.5.4. Договору).
Відповідно до п.1.3. Договору кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів з 30.06.2025 (дата надання кредиту).
Відповідно до п.1.4. Договору повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальників зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 10.06.2026 (дата остаточного погашення заборгованості).
Відповідно до п.1.5.1. Договору комісія за надання кредиту становить 750 грн, яка нараховується за ставкою 15 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Відповідно до п.1.5.2. Договору комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 16060 грн, що нараховується за ставкою 14.60 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлений Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору.
У Графіку платежів до кредитного договору №6333497 визначено дату видачі та дату платежу кредиту, згідно якого позичальник зобов`язаний сплатити платіж на погашення кредиту до 19.06.2026, що складається з погашення суми кредиту, комісії за надання кредиту та комісії за обслуговування кредиту.
Проте, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконав, не сплачував кошти на погашення тіла кредиту і комісії згідно кредитного договору.
В зв`язку з цим, станом на 25.11.2025 (дата передачі права вимоги за договором факторингу №ДО-20251125) у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Сіті Колект» за кредитним договором №6333497.
25.11.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено Договір факторингу №ДО-20251125, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає (передає) ТОВ «ФК «Сіті Колект» належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Сіті Колект» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Згідно п.2.1., 2.3. Договору факторингу у відповідності до умов цього Догвору Клієнт відступає (передає) Фактору права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників до цього Договору, а Фактор набуває такі права вимоги та сплачує Клієнту Фінансування (Ціну Договору) за відступлення прав вимоги у порядку та у строки встановлені цим Договором.
Реєстр боржників у письмовому вигляді, складений за формою, наведеною у Додатку №1 до Договору, підписується уповноваженими представниками Сторін і скріплюється печаткми Сторін і є невід`ємною частиною цього Договору.
Позивач вказує, що відповідно до Договору факторингу №ДО-20251125 набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №6333497 в сумі 19570 грн, з яких: 5 000 грн сума основного боргу за кредитом; 6570 грн. сума комісій; 8000 грн штрафні санкції.
Щодо стягнення суми штрафних санкій відповідно за ст. 625 ЦК України суд зауважує, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Дійсно, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ було внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування.
Однак, на час розгляду справи положення Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є чинними.
Відповідно до ст. 4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України; основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України; актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово постановлювала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).
Оскільки штраф за кредитним договором нарахований в період дії воєнного стану, то ОСОБА_1 звільняється від обов`язку його сплати на користь ТОВ «ФК «Сіті Колект».
З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним договору №6333497 від 30.06.2025, а зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, проценти за користування ним, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення 5 000 грн сума основного боргу за кредитом; 6570 грн. комісій, підлягає задволенню, а у задоволенні решти позовних вимог (суми заборгованості по штрафові 8000 грн.) необхідно відмовити за безпідставністю.
З огляду на викладене позовну заяву необхідно задовольнити частково.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн., ціна позову становила 28951,74 грн., позов задоволено на суму 11570 грн., тобто на 39,96% (11570, 00 х 100 % : 28951,74), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1063,89 грн. (2662,40 х 39,96%) судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ЦПК України).
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До позовної заяви позивачем додано договір про надання правничої допомоги № ДТ-СК-3010205 від 30.10.2025 року, додатку №1 до договору (прайс-лист), заявку про надання правової допомоги № 234 від 10 лютого 2026 року, витягом з акту № 234 про надання правової допомоги від 10 лютого 2026 року, платіжну інструкцію № 418 від 26 лютого 2026 року, з яких вбачається, що вартість наданої професійної правничої допомоги становить 9000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.
Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлено.
Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ціна позову становила 28951,74 грн., позов задоволено на суму 11570 грн., тобто на 39,96% (11570, 00 х 100 % : 28951,74), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3596,40 грн. (9000,00 х 39,96%).
Крім того, позивачем надано докази на підтвердження витрат, пов`язаних із підготовкою та направленням документів боржнику, а саме: договір № ДТ-СК-30102025 про надання послуг/виконання робіт з друку, упаковки і розсилки документів, зберігання бланків, конвертів, іншої продукції від 30 жовтня 2025 року, додаток № 3 до вказаного договору, акт надання послуг № 80 від 28 лютого 2026 року, згідно яких вартість наданих послуг складає 381,74 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог ціна позову становила 28951,74 грн., позов задоволено на суму 11570 грн., тобто на 39,96% (11570, 00 х 100 % : 28951,74), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 152,54 грн. (381,74 х 39,96%).
На підставі ст.ст. 509, 512, 514, 516, 517, 526, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» заборгованість за договором №6333497 від 30.06.2025 у розмірі 11570 (одинадцять тисяч п`ятсот сімдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» судовий збір у розмірі 1063 (одна тисяча шістдесят три) грн. 83 коп. та понесених витрат на правову допомогу у розмірі 3596 (три тисячі п`ятсот дев`яносто шість) грн. 40 коп. і витрат пов`язаних з підготовкою та направленням документів боржнику у розмірі 152 (сто п`ятдесят дві) грн. 54 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект»» (офіс 321, проспект Соборності, 30-А, м.Київ, 02154);
Відповідач:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя Дмитро КРИВЕНКО