Справа № 444/3640/25
Провадження № 3/444/6/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., з участю захисника особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Мар’яш Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП у Львівській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, пенсіонер, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 
за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И В :
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 05.09.2025 року о 18 год. 40 хв. в с.Малехів, по вул.І.Франка, 50, Львівської області, керував транспортним засобом марки "Volkswagen Jetta" д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп’яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп’яніння в законному порядку відмовився, чим своїми діями  ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
17.12.2025 року захисник особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвокат Мар’яш Л.В. на адресу суду подала письмове клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовує тим, що 05.09.2025 інспектором 2 взводу 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітаном поліції Сорокіною Юлією Іванівною стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, Серії ЕПР1 № 444737. Матеріали справи не містять відеозапису, доказів руху транспортного засобу та доказів керування ОСОБА_1 автомобілем. До матеріалів справи долучено пояснення свідків, які також не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Матеріали відеозапису до справи не долучено, крім того відсутні докази неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій. Суд не може самостійно збирати докази, оскільки обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Матеріали справи, в тому числі пояснення свідків, не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки такий складено без участі ОСОБА_1 , останньому не було відомо про складення протоколу, доказів протилежного матеріали справи не містять. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Окрім того, особа відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 подав письмові пояснення в яких зазначив, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього неправомірно. Поліцейський висловив вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, я відмовився проходити огляд на місці, оскільки не довіряю технічному пристрою «Драгер» через можливі похибки та неточність результату. Працівники поліції стали пояснювати мені, що у медичному закладі такий самий прилад і немає сенсу їхати до лікарні, наполягаючи щоб він проходив огляд на місці. Він погодився пройти відповідний огляд лише у медичному закладі, однак його не було доставлено до лікарні. Працівники поліції сіли до службового автомобіля та поїхали. Свідки зазначені у протоколі поїхали з місця події одразу та не були присутні, коли він виявляв бажання пройти огляд у медичному закладі. Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали було складено без його участі, та без участі свідків. Вважає такі дії працівників поліції протиправними, упередженими та неприпустимими, а складений відносно нього протокол та додані до нього матеріали не можуть бути законною підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом під час розгляду справи були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні 09.02.2026 року свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав показання про те, що він був свідком події, яка мала місце 05.09.2025 року, а саме пояснив, що коли він їхав по селі Муроване, на дорогу виїхав водій – ОСОБА_1 , який створив аварійну ситуацію. Він поїхав за ним і хотів його зупинити, він та інший свідок наздогнали його в селі Малехів. Водій ОСОБА_1 вдарив свою машину, вийшов з неї і пішов попри паркан, водій не міг стояти на ногах. Другий свідок ОСОБА_4 викликав поліцію. Коли поліція приїхала, то вони з іншим свідком поїхали, оскільки написали письмові пояснення. Свідок ствердив, що процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водієм ОСОБА_1 він не бачив. Свідок зазначив, що він не може пригадати чи підписував складений працівниками протокол.
Допитаний в судовому засіданні 09.02.2026 року свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав показання про те, що 05.09.2025 року він їхав в с. Малехів та побачив, що попереду зупинилися два автомобіля. Перед ним стояло автомобіль іншого свідка, а ще перед ним стояв автомобіль чорного кольору «Jetta», в якому були відкриті передні двері. Коли він підійшов, то інший свідок сказав йому, що водій « ОСОБА_5 » п`яний і він забрав від нього ключі. Свідок пояснив, що він припарковав автомобіль, водій «Jetta» намагався до нього підійти і порозмовляти з ним, але в нього була порушена координація рухів. Інший свідок викликав поліцію. Свідок ствердив, що він надав працівникам поліції пояснення, які аналогічні його поясненням під час судового засідання. Потім працівники поліції сказали йому і іншому свідку, що вони можуть їхати. Щодо процедури огляду водія «Jetta» на стан алкогольного сп`яніння, то він пам`ятає, що водій відмовлявся, але до завершення всіх подів він не чекав. Свідок зазначив, що він не був присутнім при складанні протоколи відносно водія автомобіля «Jetta», та він не пам`ятає чи підписував він протокол. При огляді свідоком протоколу свідок ствердив, що це не його підпис. 
Судом з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи вирішено здійснити виклик для допиту в судовому засіданні працівників поліції УПП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 та лейтенанта поліції ОСОБА_7 , однак такі тричі – 09.02.2026 року, 11.03.2026 року, 20.05.2026 року в судові засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили.
Захисник особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвокат Мар`яш Л.В. на адресу суду подала письмове клопотання про визнання направлення на огляд недійсним, в якому посилається на те, що матеріали відеозапису до справи не долучено, відсутні докази неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 було направлено на огляд та він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків. Письмові пояснення свідків, не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Під час надання пояснень у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив, що підписав пояснення та поїхав з місця події, де залишився ОСОБА_1 та поліцейські, що було далі він не знає. Не зміг підтвердити, що підписував протокол, зазначив що не впізнає свій підпис. Під час надання пояснень у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що підписав пояснення та поїхав з місця події, де залишився ОСОБА_1 та поліцейські, що було далі він не знає. Зазначив, що він не підписував протокол. Крім того, у матеріалах справи наявні два акта огляду, які різні за змістом. У одному акті зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду, заповнено дані про свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та вказано, що свідки відмовились від підпису. У другому акті зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду, заповнено дані про свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та вказано, що свідок ОСОБА_2 відмовився від підпису, а щодо підпису свідка ОСОБА_3 графа не заповнена. Отже, направлення на огляд ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП, а тому такий огляд вважається недійсним. Отже, процедура направлення на огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а отже є недійсною. 
Також захисник особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвокат Мар`яш Л.В. на адресу суду подала письмове клопотання про визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежними та недопустимим доказом, в якому зазначає, що під час надання пояснень у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 не зміг підтвердити, що наявний у протоколі про адміністративне правопорушення підпис, який виконаний під графою з його прізвищем, належить йому. Зазначив, що не може пригадати, щоб він та свідок ОСОБА_3 підписували такий документ. Під час надання пояснень у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що наявний у протоколі про адміністративне правопорушення підпис, який виконаний під графою з його прізвищем, йому не належить. Зазначив, що він не підписував такий документ та не пригадує щоб свідок ОСОБА_2 його підписував. Отже, протокол про адміністративне правопорушення містить ознаки фабрикування, оскільки виконані у протоколі підписи не належать свідкам, а тому є неналежним та недопустимим доказом.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Мар`яш Л.В. під час розгляду справи підтримала надані нею письмові клопотання та просила суд провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Згідно з п. 16 Розділу ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) видається на підставі акта медичного огляду.
Статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ч.1 - ч.3), встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до п. 4, п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 р., під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З метою повного з`ясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №444737 від 05.09.2025 року та додані до нього матеріали, а також подані клопотання про закриття провадження у справі та письмові пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 .
Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У графі «до протоколу додається» - зазначено рапорт поліцейського, пояснення свідків, акт огляду на стан сп`яніння, направлення на проходження огляду.
Відеозапис події до протколу не надано.
Як встановлено з матеріалів справи процедура огляду на стан спяніння водія ОСОБА_1 проводилася із залученням свідків.
Із показань свідків встановлено, зокрема, що ОСОБА_2 не пригадує чи підписував проткол, а свідок ОСОБА_3 ствердив, що підпис в протоколі йому не належить.
Так, згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Із показань свідків встановлено, що такі не були присутні під час проведення процедури огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. 
Із письмових пояснень наданих свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що останні зупинили та затримали водія, який мав ознаки алкогольного спяніння. 
У зв`язку з наведеним вище, процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного, не зафіксована працівниками поліції відповідно до вимог чинного законодавства та вимог Інструкції. 
Матеріали справи не містять жодних даних про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння чи про відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Крім цього, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.
ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Також, в рішенні від 21.07.2010 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Згідно з ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
У даній справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б безсумнівно та беззаперечно підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За наведених обставин, враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеною, у зв`язку з чим враховуючи, що винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає, що провадження в справі необхідно закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.
Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Справу про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:        Олещук М.  М.