Справа №345/1328/26 
Провадження № 2/345/1457/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.06.2026 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі
головуючого судді Сирка Й. Й.,
з участю секретаря судового засідання Слободян Т. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
26.02.2026 ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі – Товариство) звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.09.2020 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, відповідачем цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) підписано після попереднього заповнення необхідних відомостей та проходження ідентифікації за допомогою мобільного застосунку кредитний договір із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та отримано на свій рахунок грошові кошти (перший транш) в сумі 1 000,00 грн. Надалі в період з 03.10.2020 до 15.11.2020 позичальник ОСОБА_1 отримував інші транші в межах встановленого ліміту договором кредитної лінії. Загальна сума наданих позичальнику кредитних коштів склала 10 500,00 грн. Під час ідентифікації позичальника останній пройшов однозначне встановлення особи. Кошти за кредитним договором № 209893816 від 27.09.2020 надано на чітко погоджений між сторонами строк. Кінцеву дату повернення кредиту Товариство не вказало у своєму позові, як і зміст істотних умов відповідного кредитного договору, однак наголошує, що відповідачем не виконані кредитні зобов`язання, що є порушенням чинного законодавства України, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальній сумі 28 404,32 грн., яка є документально підтвердженою та складається з основної суми (тіла) кредиту і нарахованих, але не сплачених процентів. В добровільному порядку відповідач не погашає вказану суму заборгованості, відтак Товариство звернулося до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.03.2026 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою витребувано від АТ «КБ «Приватбанк» письмову інформацію щодо емісії на ім`я відповідача платіжної картки із зазначенням реквізитів маски цієї банківської карти, факту надходження в період з 27.09.2020 до 20.11.2020 грошових коштів, анкетних даних та фінансового номера відповідача у справі, якщо на його ім`я банком емітовано картку тощо.
В установлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав, в судове засідання не з`являвся, хоча повідомлений неодноразово про дату, час і місце розгляду справи.
Судовий розгляд неодноразово відкладався за заявою відповідача про ознайомлення з матеріалами справи, а також тривалим ненадходженням від банку-емітента витребуваної письмової інформації.
У заяві від 10.03.2026 відповідач просив врахувати при вирішенні спору, що мав статус військовослужбовця, додавши копії довідки військової частини, військового квитка та посвідчення про отриману групу інвалідності внаслідок війни.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов необхідно задоволити частково з таких підстав.
Відповідно до ст.12-13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст.509 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
В свою чергу, положеннями ст.525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 3 ст. 207 ЦК України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» № 674-VIII від 03.09.2015, ч.12 ст.11 якого встановлює, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №234/7160/20, від 01.11.2021 у справі № 234/8084/20.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач уклав договір № 209893816 від 27.09.2020 із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» шляхом використання одноразового електронного ідентифікатора, відображеного в алфавітно-цифровій послідовності (MNV9Х33Q). 
У п. 1.1.-1.2. договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на умовах строковості, зворотності, платності в сумі 1 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі – первісний кредитор). Сума кредиту – 1 000,00 грн
Умовами договору не передбачене право позичальника збільшити суму кредиту, проте відповідно до п.4.1. цього договору невід`ємною його частиною є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі – «Правила»); уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця за посиланням: www.moneyveo.ua. При цьому відповідно до п.8.5. Правил до електронного кредитного договору сторони можуть вносити зміни та доповнення, що оформляються між ними додатковими угодами.
Згідно з п. 1.2. вищенаведеного договору, кредитка надається (договір укладається) строком на 19 (дев`ятнадцять) днів від дати отримання кредиту позичальником («Дисконтний період»).
Отже, дисконтний період тривалістю 19 днів закінчився 15.10.2020.
Суд також установив, що грошові кошти в сумі 1 000,00 грн. перераховані 27.09.2020 на банківську платіжну картку відповідача за № НОМЕР_1 , що підтверджується письмовою інформацією АТ «КБ «Приватбанк» від 02.06.2026 № 20.1.0.0.0/7-260526/122460-БТ, а також належним чином засвідченою копією довідки кредитодавця ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про перерахування коштів платником через АТ «СЕНС БАНК» із зазначенням ідентифікатора платіжної операції.
За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які нараховуються в наступному порядку: 
1.3. на період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,95% від суми кредиту за кожний день користування цим кредитом; 
1.4. у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70% відсотків від суми кредиту за кожний день користування цим кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення);
Відповідно до п.1.6. позичальник зобов`язаний повернути Кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього Договору.
Розрахунок сукупної вартості кредиту за Дисконтною процентною ставкою і термін платежу згідно строку, передбаченого п. 1.2. цього договору, зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.7.). Відповідно до Графіка (Додаток № 1) кредит з нарахованими процентами за Дисконтною ставкою підлягає сплаті одноразово 16.10.2020, що не відповідає змісту п.1.2. договору, відповідно до якого строк кредитування закінчився напередодні.
Позичальник має право достроково повернути кредит як одним платежем, так і частинами, сплативши проценти за користування кредитом, виходячи з фактичного залишку суми кредиту та строку користування цим кредитом (пп. 2.2.1.1. п.2.2. договору).
Пунктами 4.3.-4.4. кредитного договору також визначено: сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.2. цього Договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України; з урахуванням положень п. 1.3.,1.4. та п. 1.5. цього договору, позичальник сплачує проценти за користування кредитом за фактичний час користування цим кредитом за Дисконтною ставкою або за Базовою ставкою.
Відповідно до копій наданих Товариством додаткових угод від 03.10.2020, 06.10.2020, 07.10.2020, 10.10.2020, 14.10.2020, 01.11.2020, 02.11.2020, 12.11.2020, 15.11.2020 розмір наданих кредитних коштів позичальнику збільшено на 1 000,00, 700,00, 1 200,00, 1600,00, 1 000,00, 400,00, 900,00, 1 500,00 і 1 200,00 грн. відповідно. Розміри процентних ставок та строки кредитування відповідними додатковими угодами не змінювалися.
Фактичне перерахування грошових коштів підтверджується даними вищенаведеної інформації АТ «КБ «Приватбанк», зміст якої безпосередньо досліджено судом і не викликає сумнівів щодо достовірності зазначеного письмового доказу.
При цьому 18.10.2020 додатковою угодою між сторонами строк кредитування, лише визначений п.1.2. договору, збільшено на 30 днів. 
Згідно з вимогами ч.1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1374-VIII (далі – Закон № 1734) порядок та умови надання кредиту, строк, на який надається кредит, необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів окрім іншого є істотними умовами договору про споживчий кредит.
Враховуючи те, що останній день збільшеного строку кредитування згідно з договором №209893816 від 27.09.2020 припав на 14.11.2020, тому суд не може погодитися із правомірністю збільшення 15.11.2020 суми наданого кредиту ОСОБА_1 на 1 200,00 грн. без досягнення між особами згоди щодо визначених законом істотних умов договору про споживчий кредит.
Крім того, суд раніше зазначав у цьому рішенні, що згідно з п.1.2. кредитного договору тривалість визначний ним строк дії цього договору є ідентичною тривалості строку кредитування. 
Відтак, суд висновує, що сторони не могли вносити зміни до кредитного договору в частині розміру наданих кредитних коштів, не погодивши новий строк кредитування, що виступає істотною умовою договору про надання споживчого кредиту.
Отримані 15.11.2020 ОСОБА_1 грошові кошти за відсутності укладеного кредитного договору вважаються безпідставно набутими (ст.1212 ЦК України), проте вимог щодо їх стягнення з відповідача із наведеної підстави Товариством як правонаступником первісного та всіх наступних змінених кредиторів не заявлено. 
Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача заборгованості щодо решти сум наданих кредитних коштів та нарахованих процентів суд керується тим, що поняття строк виконання зобов`язання і термін виконання зобов`язання охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.
Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, а регулятивна норма ч.1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини ч.2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16).
Суд відразу зазначає у цій справі, що відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 № 1023-ХІІ нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Конституційний Суд України своєму рішенні (справа № 1-12/2013) від 11.07.2013 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" зазначив, що з огляду на приписи ч.4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
До матеріалів справи Товариством надано письмові розрахунки суми заборгованості відповідача у справі, за змістом яких первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» позичальнику ОСОБА_1 нараховано проценти за період з 27.09.2020 до 22.12.2020, новим кредитором ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» - з 23.12.2020 до 03.02.2021. Інші розрахунки сум процентів зміненими кредиторами ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» і Товариством відсутні, на чому окремо наголошує позивач у цій справі. Розрахунки показують, що відповідач сумарно вніс на рахунок первісного кредитора 18.10.2020р. 789,00 грн. та 315,00 грн. 18.11.2020р., тобто останній з цих платежів позичальник вніс поза межами встановленого умовами договору дисконтного періоду; інших платежів на користь кредитодавців позичальник не здійснював. 
Як передбачено ст. 598-599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), про що зазначає ст. 610 ЦК України.
Відповідно до приписів п.6 «Перехідних та прикінцевих положень» Закону України “Про споживче кредитування” від 15.11.2016 № 1734-VIII (далі - Закон № 1734), доповнено Законом № 533-IX від 17.03.2020, із змінами, внесеними Законом № 591-IX від 13.05.2020 у редакції Закону № 3498-IX від 22.11.2023 "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (далі – Закон №3498), у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом № 3498 (24.12.2023), у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинностіЗаконом № 3498, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
З огляду на викладене, а також зміст п.4.3.-4.4. кредитного договору в частині сплати процентів після закінчення 14.11.2020 (продовженого дисконтного періоду) будь-яких правових підстав для стягнення з відповідача у цій справі нарахованих процентів виходячи із загальної суми наданого кредиту за період з 15.11.2020 до 03.02.2021 немає. Навпаки, нараховані суми відповідних процентів підлягають обов`язковому списанню.
Таким чином, з відповідача у справі необхідно стягнути на користь Товариства лише заборгованість за нарахованими, але не сплаченими в межах установленого за згодою сторін дисконтного періоду процентами, і неповернуту суму (тіло) кредиту.
Відповідно до проведеного перерахунку (27.09.- 02.10.2020:9.5х6кд.=57,00 грн.
03.10.-05.10.2020: 19х3кд.=57,00 грн.
06.10.2020: 2 700,00х0,0095=25,65 грн/день.
07.10.-09.10.2020: 3 900,00х0,0095=37,05 грн/деньх3кд.=111,15 грн.
10.10.-13.10.2020: 5 500,00х0,0095=52,25 грн/деньх4кдд.=209,00 грн.
14.10.-15.10.2020: 6 500,00х0,0095=61,75 грн/деньх2кд.=123,50 грн.
16.1.-17.10.2020: 6 500,00х0,0158=102,70х2кд.=205,40 грн.
Разом: 57,00+57,00+25,65+111,15+209,00+123,50+205,40= 788,70 грн.
18.10.2020 – фактично сплачено 789,00 грн., тобто має місце переплата за процентами в сумі 0,30 грн. (789,00-788,70).
6 500,00-0,30=6 499,70
18.10.-31.10.2020: 6 499,70х0,0158=102,69 грн/деньх14 кд.=1 437,66 грн.
01.11.2020: 6 499,70+400,00=7 799,70х0,0158=123,23грн.
02.11.-11.11.2020: 123,23х10 кд.=1 232,30 грн.
12.11.2020: 7 799,70+1 500,00=9 299,70х0,0158=146,93 грн.
12.11.-14.11.2020: 146,93х3 кд.=440,79 грн.
Разом: 1 437,66+123,23+1 232,30+146,93+440,79=3 219,76 грн.
18.11.2020 – фактично сплачено 315,00 грн. Відтак, борг за нарахованими процентами складе 2 904,76 (3 219,76-315,00).
Загальна сума боргу позичальника – 12 204,46 грн. (9 299,70+2 904,76).
Суд зазначає, що відповідно до приписів ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі – Закон № 2011) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Із наданої копії військового квитка серії НОМЕР_2 від 09.07.2020 вбачається, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в період з 09.07.2020 до 04.01.2022.
Відповідно до копії довідки військової частини НОМЕР_3 від 02.04.2024 №2/246, копії посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 від 07.07.2025 ОСОБА_1 в період з 03.01.2023 до 16.09.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, проте отримував кредитні кошти різними сумами відповідно до укладеного договору з 27.09.2020 до 12.11.2020. 
В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 №1126-VII. Згаданий період також безперервно триває до теперішнього часу.
Однак встановлені Законом № 2011 правила, що за своїм змістом забороняють у тому числі нарахування процентів за всіма кредитними договорами під час дії особливого періоду (крім деяких видів цих договорів, про які зазначено вище), стосуються лише військовослужбовців, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, на період їхньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України. 
. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у рачі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог у цій справі, з відповідача на користь Товариства підлягають до стягнення витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 143,76 грн., що складає 42,96% від ціни позову.
Згідно з наявною у справі копією договору про надання професійної правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, який укладений між АБ «Соломко та партнери» і Товариством, додаткової угоди до цього договору від 01.09.2025 № 25770917268, копією акта здачі-приймання до договору про надання професійної правничої допомоги від 29.12.2025, в яких деталізовано кожен вид виконаних робіт та наданих послуг, витрати позивача на професійну правничу допомогу, які останній повинен здійснити за результатами судового розгляду, становлять 7 000,00 грн. (за результатами розгляду справи вказана належна до стягнення з відповідача сума таких витрат не може перевищувати 3 007,20).
Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення належить до основних засад цивільного судочинства (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).
Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, визначаються згідно з умовами договору та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою, та підлягають розподілу (п.1 ч.3 ст.133, п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).
Однак розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), ціною позову та (або) значенням справи для сторони. У разі недотримання цих вимог суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.4-6 ст.137 цього ж Кодексу).
Проте суд враховує, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка сформульована у постанові від 16.11.2022 (справа № 922/1964/21), вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу навіть з власної ініціативи суд вправі зменшити розмір таких витрат.
Попри те, що вказана правова позиція суду касаційної інстанції стосується особливостей застосування положень ч.5 ст. 129 ГПК України, аналогічна за змістом норма міститься у ч.3 ст.141 ЦПК України, на чому окремо наголошується у відповідній постанові цього суду.
Зміст відповідної правової позиції зводиться до того, що на відміну від загальних правил розподілу судових витрат, які діють залежно від результатів судового розгляду, за клопотанням сторони чи з ініціативи суду, враховуючи критерії, закріплені у ч.3 ст.141 ЦПК України, суд може у буквальному розумінні відступити від загального правила та зменшити чи взагалі не стягувати витрати на професійну правничу допомогу (п.112-114).
За своїм змістом правила ч.3 ст. 141 ЦПК України є відступом від загального правила. Крім того, на предмет відповідності критеріям, які вказані у цій частині статті Кодексу, суд має оцінювати поведінку, дії чи бездіяльність обох сторін (п.115 згаданої вище постанови касаційного суду).
Суд додатково зазначає, що для приватного права є притаманною така властивість як розумність, яка характерна для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту і тлумачення не лише норм матеріального, але й процесуального права (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20, постанови Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2022 у справі №520/1185/16-ц та від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11 від 05.09.2022 та інші).
З урахуванням викладеного, з відповідача на користь Товариства необхідно стягнути 3 000,00 грн. заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.263-265,268,354 ЦПК України, суд
ухвалив :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (Україна, 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет, 13, код ЄДРПОУ: 42986956) заборгованість за кредитним договором № 209893816 від 27.09.2020 у розмірі 12 204,46 грн, яка складається з 9 299,70 грн. боргу за тілом кредиту та 2 904,76 грн. заборгованості за нарахованими, але не сплаченими процентами. 
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" судовий збір у розмірі 1 143,76 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення складено та підписано 16.06.2026.
Суддя