Справа № 183/4168/26
№ 1-кп/183/1799/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2026 року Дніпропетровська обл.,
м. Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисників – ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_5 ,
обвинувачених – ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026042350000035 від 10.01.2026 року за обвинуваченням 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської обл., громадянки України, маючої середньою-спеціальну освіту, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Орлівщина Новомосковського р-ну Дніпропетровської обл., громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
У невстановлений дату та час, у ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_6 , виник умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб на території м. Самар Дніпропетровської обл., шляхом їх незаконного продажу, тобто вони вступили у попередню змову щодо вчинення вказаного кримінального правопорушення.
В ході реалізації свого єдиного злочинного умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 систематично, використовували їхнє спільне мешкання за адресою: АДРЕСА_2 для продажу особливо небезпечних психотропних речовин.
17 лютого 2026 року ОСОБА_7 маючи спільний з ОСОБА_6 , злочинний умисел, на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», придбав у невстановлений спосіб, місце та час, та почав зберігати за місцем мешкання психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, масою 0,2019 г. 
Реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на збут особливо небезпечних психотропних речовин, 17 лютого 2026 року, приблизно о 11 годині 05 хвилини, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про заборону обігу PVP, продала ОСОБА_8 , реальні анкетні дані якого змінені, згорток фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору, загальною масою 0,1270 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, масою 0,0901 г, за що отримала від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 500 гривень.
Крім того, 18 лютого 2026 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про заборону обігу PVP, продав ОСОБА_8 , реальні анкетні дані якого змінені, паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, загальною масою 0,0910 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, масою 0,0636 г, за що отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 250 гривень.
На цих підставах ОСОБА_6 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Окрім того, у невстановлений дату та час, у ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_6 , виник умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб на території м. Самар Дніпропетровської обл., шляхом їх незаконного продажу, тобто вони вступили у попередню змову щодо вчинення вказаного кримінального правопорушення. 
В ході реалізації свого єдиного злочинного умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 систематично, використовували їхнє спільне мешкання за адресою: АДРЕСА_2 для продажу особливо небезпечних психотропних речовин.
17 лютого 2026 року ОСОБА_7 маючи спільний з ОСОБА_6 , злочинний умисел, на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», придбав у невстановлений спосіб, місце та час, та почав зберігати за місцем мешкання психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, масою 0,2019 г. 
Реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на збут особливо небезпечних психотропних речовин, 17 лютого 2026 року, приблизно о 11 годині 05 хвилини, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про заборону обігу PVP, продала ОСОБА_8 , реальні анкетні дані якого змінені, згорток фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору, загальною масою 0,1270 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, масою 0,0901 г, за що отримала від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 500 гривень.
Крім того, 18 лютого 2026 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про заборону обігу PVP, продав ОСОБА_8 , реальні анкетні дані якого змінені, паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, загальною масою 0,0910 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, масою 0,0636 г, за що отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 250 гривень.
На цих підставах ОСОБА_7 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих їй діянь та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останній обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Показання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміють обвинувачені та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченим та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина:
- обвинуваченої ОСОБА_6 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб;
- обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.
Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачені вчинили тяжкий злочин.
Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченим судом не встановлено.
Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченим судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона на обліку лікарів фтизіатра, нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання зарекомендувала себе посередньо, раніше не судима.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку лікарів фтизіатра, нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання зарекомендував себе посередньо, раніше не судимий.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, кількість епізодів вчиненого кримінального правопорушення, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинувачених, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна.
На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та спів мірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
При цьому за змістом положень ч. 2 ст. 124 та п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, коли у вчиненні злочину визнано винними декількох осіб, судові витрати підлягають стягненню у дольовій частці з кожного із засуджених.
В даному кримінальному провадженні злочин вчинений ОСОБА_6 та ОСОБА_7  за попередньою змовою, а тому процесуальні витрати слід розподілити дольових частках.
В даному кримінальному провадженні розмір витрат на залучення експертів становить 12479,60 грн..
Відповідно з кожного з обвинувачених слід стягнути по частині вказаних процесуальних витрат, тобто по 6239,80 грн. з кожного обвинуваченого.
Обвинувачені були затримані 19 лютого 2026 р..
Ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2026 р. щодо обвинуваченої ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.04.2026 р. застосований щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений.
Ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2026 р. щодо обвинуваченого ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.04.2026 р. застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений.
Час тримання обвинувачених під вартою (з 19 лютого 2026 р. до набрання вироком законної сили) слід зарахувати у строк відбуття ним покарання за цим вироком із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченим до набрання вироком законної сили слід залишити раніше застосований - тримання під вартою, але на строк, який не перевищує шістдесят днів.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
У цьому кримінальному провадженні арешт накладався ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.02.2026 р. на мобільний телефон марки «Redmi» блакитного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім карткою НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який вилучено в ході затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Разом з цим, оскільки обвинуваченій ОСОБА_6 призначається покарання в тому числі і у виді конфіскації майна, то арешт вказаного майна не підлягає скасуванню.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
При цьому суд звертає увагу на наступне.
Під час обшуку 19.02.2026 р. за місцем мешкання обвинувачених ( АДРЕСА_2 ) в останніх були вилучені, зокрема: мобільний телефон марки «ТЕСНО», імеі 1: НОМЕР_5 , імеі2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Lenovo», імеі 1: НОМЕР_7 , імеі2: НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «Redmi», синього кольору, у неробочому стані.
Оскільки вказане майно належить обвинуваченим, а їм призначається покарання у виді конфіскації майна, то вказане майно не підлягає поверненню обвинуваченим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.
Зарахувати у строк відбуття ОСОБА_6  покарання за цим вироком час тримання її під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, починаючи з 19 лютого 2026 р. до дня набрання вироком законної сили.
Зарахувати у строк відбуття ОСОБА_7 покарання за цим вироком час тримання його під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, починаючи з 19 лютого 2026 р. до дня набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_6  до набрання вироком законної сили (але не більше ніж на строк шістдесят днів) залишити раніше застосований - тримання під вартою.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили (але не більше ніж на строк шістдесят днів) залишити раніше застосований - тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_6  на корить держави витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 6239,80 грн. (шість тисяч двісті тридцять дев`ять грн. вісімдесят коп.) грн..
Стягнути з ОСОБА_7 на корить держави витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 6239,80 грн. (шість тисяч двісті тридцять дев`ять грн. вісімдесят коп.) грн..
Речові докази: 
- особливо небезпечну психотропну речовину PVP масами 0,0901 г, 0,0636 г, 0,0448 г, 0,0007 г; дифенгідрамін (димедрол) масою 0,0026 г; пластинку із двома пігулками з назвою «Віграндекс»; пластикову коробку жовтого кольору із нашаруванням речовини білого кольору; фрагмент фольги із нашаруванням речовини білого кольору; шість сліп пакетів із нашаруванням речовини білого кольору; змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з деревяної поверхні із нашаруванням речовини білого кольору – знищити;
-грошові кошти в сумі 300 (триста) грн., а саме: одна купюра номіналом 100 (сто) грн. із серійним номером: ЕA7452484; одна купюра номіналом 200 (двісті) грн. із серійним номером: ВР3585367 – повернути управлінню карного розшуку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя ОСОБА_1