ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2026 року справа №200/7510/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року (головуючий суддя І інстанції Духневич О.С.), складеного в повному обсязі 06 листопада 2025 року, у справі № 200/7510/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 364 від 08.08.2025 про відмову у проведені перерахунку пенсії по втраті годувальника, відповідно до заяви про перерахунок пенсії від 01.08.2025;
- зобов`язати відповідача зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 (підземні) затвердженого Постановою № 202 від 31.03.1994, періоди роботи відповідно до записів № 5-12 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 16.12.1994, з 30.07.2001 по 28.02.2017 за професіями «гірник підземний, гірничомонтажник» з повним робочим днем в шахті;
- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі з урахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви на призначення пенсії від 10.07.2025.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 08.08.2025 № 364 про відмову ОСОБА_1 у проведені перерахунку пенсії по втраті годувальника.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу передбаченого постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.94 "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років" період роботи з 01.01.2006 по 28.02.2017 згідно записів трудової книжки померлого чоловіка ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 16.12.1994.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 з 10.07.2025 перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника у відповідності до вимог статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI та статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, з урахуванням раніше виплачених сум.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом щодо перерахунку пенсії в розмірі 80% заробітної плати згідно ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” зазначено, що управлінням прийнято рішення від 08.08.2025 № 364 про відмову у здійсненні такого перерахунку пенсії в зв`язку з недостатністю пільгового стажу роботи.
Пільговий стаж позивача на дату звернення становить 07 років 03 місяці 06 днів.
Вважає, що стаж позивача розрахований відповідно до норм діючого законодавства.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/7510/25, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 з 05.07.2025.
01.08.2025 ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про здійснення перерахунку пенсії в зв`язку з додатково наданими документами (перерахувати пенсію в розмірі 80% заробітної плати згідно ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”). 
До заяви була надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 574 від 30.06.2025, видану ПАТ “ДТЕК Павлоградвугілля”, згідно якої чоловік позивача ОСОБА_2 працював повний робочий день на ВСП “Шахтоуправління Тернівське” ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” з 08.05.2017 по 13.08.2024.
За принципом екстериторіального прийняття рішень заява була передана для розгляду та ухвалення відповідного рішення до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Рішенням відповідача від 08.08.2025 № 364 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, у зв`язку із відсутністю пільгового стажу. Також зазначено, що до пільгового стажу зараховано період роботи з 08.05.2017 по 13.04.2024 згідно довідки № 574 від 30.06.2025. Пільговий стаж позивача на дату звернення становить 07 років 03 місяці 06 днів.
Не погоджуючись із рішенням відповідача від 08.08.2025 № 364 позивач звернулася до суду із цим адміністративним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі-Закон № 1058-IV).
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Законом України від 03.10.2017 № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесені зміни до Закону № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".
Згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Аналіз ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV дає підстави для висновку, що умовою реалізації права на призначення пенсії є:
- робота особи не менше 25 років на посадах за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України (Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.94 № 202), або 20 років на провідних професіях на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень);
- зайнятість особи повний робочий день на роботах згідно затвердженого Кабінетом Міністрів України Списком.
відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що саме трудова книжка працівника є пріоритетним документом, що підтверджує його стаж роботи.
Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі № 235/805/17, від 06.12.2019 у справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16-а.
При цьому, надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
З копії трудової книжки померлого чоловіка ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 16.12.1994 вбачається, що він у період з 30.07.2001 по 07.05.2010 працював гірником підземним 1 розряду з повним робочим днем в шахті, а з 08.05.2010 по 28.02.2017 працював гірничомонтажником підземним з повним робочим днем в шахті на ПАТ "шахта ім. О.Ф.Засядька».
Аналіз посади на якій працював позивач дає підстави для висновку про належність її до Списку № 1, що передбачена ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.
Тобто, в трудовій книжці зроблено запис, який підтверджує безпосередню зайнятість позивача протягом повного робочого дня під землею у спірні періоди, а тому надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації не є необхідним.
Таким чином, запис в трудовій книжці містить всі необхідні відомості, що визначають право на зарахування до пільгового стажу період роботи з 30.07.2001 по 28.02.2017, а тому вказаний період роботи повинен бути зарахований відповідачем до пільгового стажу позивача.
Щодо зарахування періоду роботи з 30.07.2001 по 28.02.2017 відповідно до Постанови № 202, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.94 № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Суд зазначає, що у вказаному списку наявна посада «гірник підземний» та «гірничомонтажник підземний», а тому період з 30.07.2001 по 28.02.2017 повинен бути зарахований до пільгового стажу відповідно до Постанови № 202.
З протоколу розрахунку стажу форми РС-право ОСОБА_2 від 04.11.2025 судом встановлено, що період з 30.07.2001 по 31.12.2005 відповідачем зараховано до пільгового стажу відповідно до Постанови № 202, а тому такий не підлягає повторному зарахуванню відповідачем. При цьому з вказаного протоколу вбачається, що пільговий стаж померлого чоловіка ОСОБА_2 становить 21 рік.
Разом з тим, період з 01.01.2006 по 01.01.2010, з 01.02.2010 по 02.02.2010, з 01.03.2010 по 31.03.2010, з 01.05.2010 по 30.11.2015 зараховано тільки до Списку № 1, а періоди з 02.01.2010 по 31.01.2010, з 03.02.2010 по 28.02.2010, з 01.04.2010 по 30.04.2010, з 01.12.2016 по 28.02.2017 взагалі не зараховані відповідачем до пільгового стажу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу відповідно до Постанови № 202 періоди з 01.01.2006 по 28.02.2017, а тому такий підлягає зарахуванню відповідно до Постанови № 202.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що загальний пільговий стаж позивача відповідно до Постанови № 202 з урахуванням періодів зарахованих при розгляді цієї справи (з 01.01.2006 по 28.02.2017), становить більше 21 року.
Щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.
Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 р. № 345-VI (надалі – Закон № 345-VI), встановлено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей. 
Згідно ст. 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтарям, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по 1 року. 
Згідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Суд зауважує, що статтею 8 Закону № 345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону № 1058-IV і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.
Умовою виплати пенсії за нормами статті 8 Закону № 345-VI є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, які передбачають зменшення пенсійного віку, встановленого абз. 1 ст. 26 цього Закону.
При цьому, виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.07.2023 у справі № 200/5813/20-а, від 18.04.2019 у справі № 392/17/17, від 29.12.2021 у справі № 345/2562/17, від 21.01.2020 у справі № 640/4469/17, від 31.03.2020 у справі № 459/245/17.
Отже, дія Закону № 345-VI поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відтак, суд дійшов висновку, що на позивача поширюється дія статті 8 Закону № 345-VI, оскільки загальний пільговий стаж становить більше 15 років.
Отже, при перерахунку пенсії позивача відповідач має застосувати положення Закону № 345-VI.
На підставі вказаного суд погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог шляхом:
визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 08.08.2025 № 364 про відмову позивачу у проведені перерахунку пенсії по втраті годувальника;
зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу передбаченого постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.94 "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років" період роботи з 01.01.2006 по 28.02.2017 згідно записів трудової книжки померлого чоловіка ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 16.12.1994;
зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 10.07.2025 перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника у відповідності до вимог статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI та статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). 
У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року у справі № 200/7510/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 12 травня 2026 року.

Судді А.В. Гайдар
Е.Г. Казначеєв
І.Д. Компанієць