ЄУН 387/1858/25
Номер провадження по справі 2/387/236/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року селище Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючого судді Майстер І.П.
за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

У С Т А Н О В И В:
І. Описова частина
Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача
До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 27.11.2025 надійшов позов зі змісту якого позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 15150 грн за кредитним договором №02.03.2025-100002431.
Свій позов ТОВ "Споживчий центр" обґрунтовує тим, що між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 , 03.03.2025 укладено кредитний договір №02.03.2025-100002431. Відповідно до договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000 гривень, строком на 168 днів зі сплатою відсотків. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, тому має заборгованість перед позивачем на загальну суму 15 150,00 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві просив справу слухати за відсутності представника.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом здійснювалися виклики відповідача відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судової повістки з матеріалами справи. Поштове відправлення повернуте до суду з поміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місце знаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Процесуальні дії суду
Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.12.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.04.2026 постановлено про заочний розгляд справи та винесення заочного рішення суду.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подавав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
ІІ. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Судом встановлено, що 03.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 02.03.2025-100002431 у електронній формі.
Укладенню кредитного договору передувало ознайомлення відповідача з пропозицією про укладення договору, яка містила істотні умови кредитування, зокрема: суму кредиту, строк користування кредитом, порядок і строки повернення коштів, розмір процентної ставки, порядок нарахування процентів, умови щодо комісій та неустойки, а також порядок укладення договору в електронній формі. Відповідач під час укладення кредитного договору пройшов ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку України, у зв`язку з чим було забезпечено однозначне встановлення його особи.
Відповідно до умов кредитного договору та пропозиції про його укладення позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн строком на 168 днів. Згідно з умовами заявки процентна ставка «Економ» становить 0,5 % за один день користування кредитом і застосовується протягом первинного періоду та періоду «Економ». Ставка «Стандарт» становить 1,0 % за один день користування кредитом і застосовується протягом усього строку кредитування, крім первинного періоду та періоду «Економ». Зміна процентної ставки в односторонньому порядку не передбачена.
Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора E664, про що свідчить інформаційне повідомлення позичальника ОСОБА_1 .
Факт видачі кредитних коштів підтверджується чеком про електронний переказ коштів від 19.11.2025, сформованим платіжним сервісом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (ТОВ «УПР»).
За умовами договору позичальник отримав кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування коштами, а також виконати інші обов`язки у строки та на умовах, передбачених договором і пропозицією про його укладення.
ТОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу грошові кошти, однак останній взяті на себе зобов`язання не виконав, грошові кошти та проценти за користування ними не повернув. У зв`язку з цим йому нарахована заборгованість у розмірі 15150 грн, яка складається з: 5000 грн — заборгованість за тілом кредиту, 6650 грн — проценти, 250 грн — комісія, 750 грн — додаткова комісія, 2500 грн — неустойка, що підтверджується довідкою-розрахунком за період з 03.03.2025 по 17.08.2025 та таблицею обчислення загальної вартості кредиту.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, та якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а його зміст становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Разом із тим, згідно із Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір є домовленістю сторін, оформленою в електронній формі, а електронний підпис одноразовим ідентифікатором є належним способом підписання такого договору.
Відповідно до пунктів 5, 6, 12 частини першої статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір — це домовленість сторін, оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором — дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір; одноразовий ідентифікатор — алфавітно-цифрова послідовність, що отримується особою для акцепту пропозиції.
Частинами першою, другою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір повинна містити істотні умови договору та виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір може містити, зокрема, інформацію про технологію його укладення, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами, спосіб прийняття пропозиції, технічні засоби ідентифікації сторони, порядок обміну електронними повідомленнями та інші відомості.
Частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець зобов`язаний надати споживачу інформацію, необхідну для прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення договору, у тому числі паспорт споживчого кредиту. Частиною шостою цієї ж статті передбачено обов`язок споживача надати підтвердження про ознайомлення з такою інформацією. Відповідно до статті 13 цього Закону договір про споживчий кредит укладається у письмовій, у тому числі електронній, формі.
Отже, суд доходить висновку, що 03.03.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» з дотриманням вимог чинного законодавства було укладено договір про споживчий кредит, а відповідач був ознайомлений із його істотними умовами, пропозицією про укладення договору та прийняв їх шляхом акцепту електронної оферти.
Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.
Подані позивачем документи підтверджують факт укладення кредитного договору, надання кредитних коштів відповідачу та наявність заборгованості.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови договору споживчого кредиту, не розрахувався за отримані кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором № 02.03.2025-100002431 від 03.03.2025 у розмірі 11 650 грн, яка складається з 5000 грн тіла кредиту та 6650 грн процентів, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом із тим суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача 250 грн комісії та 750 грн додаткової комісії, оскільки надання кредиту саме по собі є обов`язком кредитодавця за кредитним договором і не може бути поставлене у залежність від сплати окремої винагороди за дії, які не є самостійною послугою для позичальника.
Також відсутні підстави для стягнення неустойки в розмірі 2500 грн, оскільки пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачає, що у період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання, а також інші платежі, нараховані з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час, а тому нарахована позивачем неустойка не підлягає стягненню.
Суд не вбачає підстав для висновку, що Закон України № 3498-IX від 22.11.2023 “Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг” надав кредиторам загальне право нараховувати неустойку (штраф, пеню) та інші платежі за всіма договорами про споживчий кредит, укладеними з певної дати. Натомість цим Законом, зокрема, були внесені зміни до Закону України “Про споживче кредитування” щодо обмеження денної процентної ставки, вимог до змісту договору та відповідальності за вимогу сплати платежів, не передбачених договором і/або не врахованих у розрахунку денної процентної ставки.
Водночас суд враховує, що питання нарахування неустойки за прострочення виконання зобов`язань за договорами про споживчий кредит у період дії воєнного стану врегульоване спеціальними нормами розділу IV “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про споживче кредитування”, які передбачають звільнення споживача від відповідальності за таке прострочення та обов`язок кредитодавця списати нараховані за цей період неустойку, штраф, пеню та інші передбачені договором платежі.
За таких обставин сам по собі факт прийняття Закону № 3498-IX не може розцінюватися як підстава для автоматичного і безумовного нарахування неустойки за всіма договорами споживчого кредитування, оскільки правове регулювання має застосовуватися у системному зв`язку зі спеціальними обмеженнями, встановленими законом для періоду воєнного стану та перехідних періодів.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що судові рішення мають містити належні мотиви, однак це не означає обов`язку надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеній частині позову.
Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1862 грн 77 коп ( 11650 грн. х2 422,40 грн :15150 грн).
Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 280-283, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №02.03.2025-100002431 від 03 березня 2025 року у розмірі 11 650 (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, яка складається з: 5000 грн 00 коп. — заборгованість за тілом кредиту; 6650 грн 00 коп. — заборгованість за процентами.
У задоволенні позовних вимог про стягнення 250 грн 00 коп. комісії, 750 грн 00 коп. додаткової комісії та 2500 грн 00 коп. неустойки — відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1862 (одна тисяча вісімсот шістдесят дві) гривні 77 копійок.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення ( виклику ) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
В порядку п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (01032, місто Київ вулиця Саксаганського, будинок 133-А, код ЄДРПОУ 37356833);
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 

Суддя 
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області          Майстер І.П.