УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/2465/23 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б. 
Номер провадження №33/4805/972/26
Категорія ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року м.Житомир
Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кошиль О.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2026 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. 

Відповідно до постанови ОСОБА_1 15.04.2023 року о 10 год. 50 хв., в м. Звягель по вул. Гетьмана Сагайдачного, керував т.з. ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т.з. та в найближчому лікувальному закладі охорони здоров`я відмовився, що було зафіксовано на нагрудну камеру, чим порушив вимоги П.2.5.ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду захисником Фрегером Г.Й подано апеляційну скаргу, в якій порушується питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП та у зв`язку із закінченням строків розгляду справи передбачених ст.38 КУпАП.
Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Зазначає, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення за адміністративне правопорушення, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.
Стверджує, що посилання суду першої інстанції на те, що станом на день розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення не минули, є помилковими, через те що сплив річного строку давності накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 цього Кодексу, навіть під час зупинених судом процесуальних строків розгляду такої справи, є підставою для закриття провадження на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та захисник Фрегер Г.Й. не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду. Враховуючи, що участь вказаних осіб не є обов`язкова та адресу апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі, апеляційний суд вважає можливим провадити апеляційний розгляд у відсутності зазначених осіб.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що водій  ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП , оскільки після роз`яснень поліцейського, усвідомлено відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку і мав ознаки алкогольного сп`яніння і це підтверджується доказами, в тому числі і відеозаписом. 

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновком суду, що строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення вчинене 15 квітня 2023 року, станом на 20 квітня 2026 року не минули, так як провадження у справі зупинялося, в зв`язку із проходженням останнім військової служби, оскільки це суперечить положенням статей 38 та 277 КУпАП.

Так, статтею 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (пункт 7).
Положеннями статті 38 КУпАП встановлені строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративного стягнення.
Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (частина 6 статті 38 КУпАП).
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП є не правом, а обов`язком суду, якщо сплив строк, передбаченого статтею 38 КУпАП, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушення - з дня його виявлення).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №398710 від 15 квітня 2023 року вбачається, що 15.04.2023 року о 10 год. 50 хв., в м. Звягель по вул. Гетьмана Сагайдачного, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т.з. та в найближчому лікувальному закладі охорони здоров`я відмовився, що було зафіксовано на нагрудну камеру, чим порушив вимоги п.2.5.ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення разом із додатками надійшов до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області 20 квітня 2023 року.
Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було зупинено в зв`язку з призовом останнього для проходження військової служби по мобілізації на особливий період до звільнення його з військової служби.
Зупиняючи провадження у справі, місцевий суд керувався аналогією закону, застосувавши норми статті 335 КПК України, що апеляційний суд не вправі перевіряти та надавати цьому оцінку відповідно до його повноважень та меж судового розгляду.
Разом і з тим, слід звернути увагу, що і положення ст. 355 КПК України, які передбачають зупинення кримінального провадження на час проходження військової служби обвинуваченим у кримінальному правопорушенні до його звільнення не передбачають можливість зупинення строків притягнення до кримінальної відповідальності, на відміну від зупинення, в зв`язку з розшуком обвинуваченого (ч.2 ст. 49 КК України) 
Постановою судді від 19 лютого 2026 року вказане провадження було поновлене, оскільки будь-яких відомостей щодо проходження військової служби ОСОБА_1 суду не надано, при цьому в матеріалах справи відсутні дані, що суд робив такі запити як і відомості що статус ОСОБА_1 змінився.
При цьому, суд відновивши судовий розгляд 19.02.2026 р. призначив її розгляд лише через два місяці, за межами річного строку визначеного частиною 6 статті 38 КУпАП лише на 20 квітня 2026 р.

Застосовуючи до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, місцевий суд допустив суперечності в своїх висновках та недотримався положень частини 6 статті 38 КУпАП, яка передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу не може бути накладено після закінчення строку визначеного в один рік з дня вчинення вказаного адміністративного правопорушення. Зазначена норма закону жодних виключень не передбачає, як і можливості зупинення строку накладення адміністративного стягнення чи його відтермінування, в тому числі і з тих підстав, що вказав суд.
З огляду на наведене, апеляційний суд вимушений констатувати, що на момент розгляду справи судом першої інстанції, тобто 20 квітня 2026 року, закінчився визначений КУпАП строк накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 та вчинене останнім 15 квітня 2023 року, а тому вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норми матеріального права, а тому постанова Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2026 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закриттю, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Фрегера Геннадія Йосиповича задовольнити частково, постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 – скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду        В.В. Ляшук