Єдиний унікальний номер 205/1397/26
Номер провадження2/205/2457/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В. 
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання усунути перешкоди шляхом припинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання усунути перешкоди шляхом припинення дій.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він,ОСОБА_1 , є співвласником квартири АДРЕСА_1 , постійно проживає в ній, протягом 15 років, а у вищевказаному будинку загалом мешкає більше 45 років, з 1997 року зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 , а Фізична особа – підприємець ОСОБА_2 (далі – Відповідач) зареєстрований і постійно проживає у квартирі АДРЕСА_3 , при цьому не є ані власником, ані співвласником цього житлового приміщення. 
За твердженням Позивача із грудня 2023 року Відповідач систематично надає перукарські послуги у квартирі АДРЕСА_3 . Зокрема, у листопаді 2025 року відповідач надав послуги 53 клієнтам, у грудні 2025 року – 84 клієнтам, у січні 2026 року – 48 клієнтам. У зв`язку з вищевикладеним, відповідач для ведення своєї підприємницької діяльності використовує єдиний спільних вхід до під`їзду, яким користуються всі мешканці будинку, окремий вхід або евакуаційний вихід не передбачені та не облаштовані. Отже, відповідач порушує право спільної сумісної власності позивача на місце загального користування, враховуючи його нецільове використання відповідачем. 
У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду та просити суд, з урахуванням уточнених позовних вимог: 1) зобов`язатиФізичну особу – підприємця ОСОБА_2 припинити використання квартири АДРЕСА_3 не за її призначенням, а саме – для надання перукарських послуг; 2) зобов`язатиФізичну особу – підприємця ОСОБА_2 припинити використання спільного сумісного майна житлового будинку АДРЕСА_4 , зокрема, єдиного входу – вхідною групою першого під`їзду, а також, сходовою кліткою цього під`їзду з 1 (першого) по 2 (другий) поверх, не за його цільовим призначенням, зокрема – для забезпечення надання перукарських послуг в квартирі  АДРЕСА_3 .
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав. 
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. 
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Позивач у відкритому судовому засідання підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. 
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 09.02.2026 року вирішено витребувати у Відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд.58) відомості щодо державної реєстрації Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 20.03.2026 року вирішено клопотання позивача про виклик та допит свідків по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання усунути перешкоди шляхом припинення дій - задовольнити та у відкрите судове засідання, яке призначене на «01» травня 2026 року о 10 год. 30 хв., викликати свідків: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 та ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 , по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання усунути перешкоди шляхом припинення дій.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів за № 28668097 від 07.12.2009 року.
Судом також встановлено, що ОСОБА_4 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_7 у вказаному будинку, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 21830724 від 28.08.2008 року.
Згідно з отриманою судом відповіддю № 2306293 від 04.02.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 .
Судом встановлено, що 04.11.2025 року ОСОБА_2 зареєстрував підприємницьку діяльність за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 , обравши вид економічної діяльності «96.02 Надання послуг перукарями та салонами краси», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань від 19.03.2026 року.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пояснили суду, що відповідач у квартирі АДРЕСА_3 систематично здійснює діяльність з надання перукарських послуг стороннім особам, у зв`язку з чим до під`їзду регулярно приходять відвідувачі.
Свідки надали суду аналогічні за своїм змістом пояснення з яких вбачається, що така діяльність Відповідача призводить до інтенсивного використання місць загального користування, зокрема вхідної групи та сходової клітки, що створює незручності для мешканців будинку.
Крім того, з наявних у матеріалах справи електронних доказів, зокрема змісту відеозаписів з камер спостереження, вбачається фіксування обставини регулярного відвідування сторонніми особами квартири АДРЕСА_7 .
Зазначені відеозаписи узгоджуються з показаннями названих свідків та іншими матеріалами справи, зокрема письмовою відповіддю ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП у Дніпропетровській області від 12.11.2025 року згідно якої за вказаною адресою було здійснено виїзд працівників поліції, під час якого відповідач ОСОБА_2 повідомив, що здійснює надання перукарських послуг у квартирі, зазначивши при цьому, що такі послуги надаються ним безоплатно, лише знайомим особам.
Однак пояснення відповідача про те, що перукарські послуги у квартирі АДРЕСА_7 ним надаються безоплатно та лише знайомим особам, суд оцінює критично, оскільки сам по собі безоплатний характер таких послуг, навіть у разі його доведеності, не спростовує факту систематичного використання житлового приміщення для прийому сторонніх осіб та надання перукарських послуг.
За таких обставин суд приходить до висновку, що посилання відповідача на безоплатність надання послуг не спростовує доводів позивача щодо фактичного використання квартири АДРЕСА_7 не виключно для проживання, а також використання місць загального користування будинку для забезпечення такої підприємницької діяльності.
Суд зауважує, що відповідач не був позбавлений можливості подати докази по справі як особисто, так і через свого представника або за допомогою поштового зв`язку, оскільки він повідомлявся судом про розгляд цивільної справи у встановленому чинним процесуальним законом порядку.
До судового засідання відповідач не з`явився, належних та допустимих доказів до поважності причин неявки суду не представив, не надав жодного заперечення чи пояснення по суті спору. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі у судових засіданнях, надало суду право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, однак при здійсненні своїх прав зобов`язаний не порушувати права, свободи та інтереси інших осіб.
Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, проте здійснення права власності не може суперечити правам інших осіб та інтересам суспільства.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового приміщення має право використовувати його для проживання, а також для здійснення господарської діяльності за умови, що це не порушує права інших осіб та не змінює призначення житла.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).
Тлумачення статті 391 ЦК України свідчить, що негаторний позов - це вимога власника про усунення перешкод. Тобто негаторний позов подається з метою усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном, тобто припинення неправомірних дій, не пов`язаних з порушенням володіння. Негаторний позов може вчинятися тоді, коли майно не вибуває з володіння власника, тобто при порушенні насамперед таких правомочностей власника, як користування та розпорядження своїм майном. Належним відповідачем у негаторному позові є особа, яка перешкоджає власнику користуватися та розпоряджатися своїм майном.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18) зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.
Триваючим є таке порушення, яке не обмежується одноразовою дією, а полягає у безперервному або систематичному вчиненні дій, що перешкоджають власнику у здійсненні його прав.
У даному випадку судом встановлено, що позивач є співвласником житлового приміщення у вказаному будинку.
При цьому оцінивши вищеозначені надані сторонами докази у їх сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд встановив, що відповідач, проживаючи у квартирі АДРЕСА_3 , систематично здійснює діяльність з надання перукарських послуг, пов`язану з прийомом сторонніх осіб.
Зазначені дії не є одноразовими, а носять систематичний та повторюваний характер.
Зазначені обставини підтверджуються вищевказаними доказами у їх сукупності, зокрема показаннями свідків, електронними доказами у вигляді відеозаписів з камер спостереження, а також письмовою відповіддю органу поліції, відповідно до якої під час виїзду за вказаною адресою відповідач повідомив про надання перукарських послуг у квартирі.
Разом із тим, пояснення відповідача про безоплатний характер надання послуг суд оцінює критично, оскільки такі пояснення не спростовують факту систематичного використання житлового приміщення для прийому сторонніх осіб та не узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема даними про реєстрацію ним саме підприємницької діяльності за такою адресою, показаннями свідків та електронними доказами.
Суд також враховує вимоги державних будівельних норм, зокрема ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», відповідно до яких розміщення у житлових будинках об`єктів обслуговування населення допускається лише за умови дотримання встановлених вимог, зокрема щодо облаштування окремого входу, ізольованого від житлової частини будинку, та недопущення порушення прав мешканців.
Як встановлено судом, відповідач здійснює діяльність у житловому приміщенні без облаштування окремого входу, використовуючи єдину вхідну групу та сходову клітку, призначені для користування мешканцями будинку.
За таких обставин діяльність відповідача призводить до інтенсивного використання місць загального користування, виходить за межі їх звичайного використання для проживання та створює перешкоди позивачу як співвласнику у користуванні спільним майном.
Суд враховує, що здійснення господарської діяльності у житловому приміщенні саме по собі не є безумовно забороненим, однак допускається лише за умови дотримання прав інших осіб та вимог щодо використання житлового фонду.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач використовує квартиру АДРЕСА_7 не виключно для проживання, а також використовує місця загального користування будинку для забезпечення відповідної діяльності, що порушує права позивача.
Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту у вигляді усунення перешкод шляхом припинення відповідних дій відповідача щодо використання квартири АДРЕСА_7 для здійснення діяльності з надання перукарських послуг, пов`язаної з прийомом сторонніх осіб та використанням місць загального користування будинку не за їх цільовим призначенням є належним та відповідає характеру порушеного права.
Разом із тим, вимога позивача про повну заборону використання відповідачем місць загального користування, яка випливає із загального змісту позовних вимог, не підлягає задоволенню, оскільки відповідач як мешканець будинку має право користування такими місцями для забезпечення власних житлових потреб.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача припинити використання житлового приміщення для здійснення діяльності з надання перукарських послуг, та відмові в іншій частині позову.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 1 331 грн. 20 коп. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4,5,81,82, 90,141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання усунути перешкоди шляхом припинення дій – задовольнити частково. 
2. Зобов`язати Фізичну особу – підприємця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 ) усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 спільним майном житлового будинку АДРЕСА_4 шляхом припинення використання квартири АДРЕСА_7 для здійснення діяльності з надання перукарських послуг, пов`язаної з прийомом сторонніх осіб та використанням місць загального користування будинку не за їх цільовим призначенням.
3. В задоволені решти позовних вимог – відмовити. 
4.Стягнути з Фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_10 ) понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 1 331 грн. 20 коп. 

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.