Справа № 538/1465/25
Провадження №2-др/538/11/26 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді – Бондарь В.А. 
за участю секретаря судового засідання – Горілей Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області заяву Приватного підприємства спілка селян-власників «Світанок» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПП спілка селян-власників «Світанок» про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, - 

в с т а н о в и в:
14 квітня 2026 року рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області в позові ОСОБА_1 до ПП спілка селян-власників «Світанок» про визнання права власності на об`єкт нерухомого було відмовлено.
20.04.2026 року від представника ПП спілка селян-власників «Світанок» Канабеєва О.В. надійшло клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу з позивача ОСОБА_1 в сумі 9000,00 грн.
В судове засідання сторони по справі не викликалися.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі розгляду справи судом за відсутності учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ознайомившись з поданою заявою представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 14.04.2026 року в позові ОСОБА_1 до ПП спілка селян-власників «Світанок» про визнання права власності на об`єкт нерухомого було відмовлено.
Представник відповідача в обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення зазначає, що попередній розрахунок на правову допомогу у своїй першій заяві по суті (відзиву на позовну заяву) становив 10000,00 грн. Остаточний розрахунок судових витрат, з документальним підтвердженням, становить 9000,00 грн. 
03.01.2026 ПП спілка селян-власників «Світанок» та Адвокатське об`єднання «ЛЕГАЛЛІТІС» уклали договір про надання правничої допомоги №АБ-26. За умовами зазначеного договору адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити надання правничої допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.
На підтвердження витрат на правову допомогу до суду надано: копію договору про надання правничої допомоги № АБ-26 від 03.01.2026 року; Додаток №98 до Договору № АБ-26 від 03.01.2026 замовлення від 23.01.2026 року, в якому сторони узгодили вартість послуг в межах справи №538/1465/25, копія акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 30.04.2026 року до Договору про надання правничої допомоги № АБ-26 від 03.01.2026 року.
Враховуючи викладене, суд зазначає наступне. Під час розгляду судової справи сторони можуть стати «заручниками» необізнаності в правових питаннях, так як сучасне цивільне судочинство має тенденцію до постійного ускладнення судових процедур. Для ефективного судового захисту сторони звертаються за кваліфікованою допомогою адвоката. Тому для особи, яка звертається за судовим захистом, дуже важливою є передбачена процесуальним законом можливість компенсації понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в разі виграшу справи.
Водночас потрібно притримуватись закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності. Розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, сторони повинні виходити з того, що їх витрати на правову допомогу є адекватними та такими, що відповідають вказаній категорії справ. Недопустимим є намагання сторін збагатитися за рахунок іншої сторони використовуючи інститут оплати витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем понесено судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9000,00 грн. 
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.
Оцінюючи надані сторонами докази з метою їх розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України, суд враховує висновки, викладені у наступних постановах Верховного Суду:
- Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
- Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року (п. 21), що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін;
- Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/1964/21 від 16.11.2022, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.
Суд вважає, що заявлена стороною відповідача сума витрат на правову допомогу є співрозмірною зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою .
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд вважає необхідним ухвалити з цього питання додаткове рішення.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд-
в и р і ш и в:

Заяву Приватного підприємства спілка селян-власників «Світанок» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПП спілка селян-власників «Світанок» про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна – задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення яким, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПП спілка селян власників «Світанок» (Код ЄДРПОУ:25168967, адреса: 37223, Полтавська обл., Лохвицький р-н, село Гиряві Ісківці) витрати на правничу допомогу в сумі 9000,00 (дев`ять тисяч) гривень.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Суддя         Бондарь В.А.