Справа № 161/5087/23 
Провадження № 2-др/161/72/26 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області
у складі:
головуючого - судді Рудської С.М.,
при секретарі - Коржик Н.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арго Луцьк» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

І. Описова частина та позиція учасників справи.
Рішенням суду від 21 квітня 2026 року у задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арго Луцьк» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння – відмовлено.
27 квітня 2026 року представник відповідача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі. Сторона відповідача просить суд стягнути з позивача на її користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 53 900,00 грн та 10 000,00 грн витрат на проведення судової експертизи.
08 травня 2026 року представник позивача подала заяву про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Вказує, що відповідач у першій заяві по суті спору не навела попереднього розрахунку судових витрат, що суперечить приписам ст.134 ЦПК України.
Крім того вказує, що стороною відповідача не надано доказів фактично оплати гонорару адвокату.
Щодо висновку судового експерта сторона позивача вказує, що оскільки суд не взяв його до уваги, то відсутні правові підстави для компенсації відповідачу витрат на проведення експертизи.
У зв`язку з наведеним вище представник позивача просить суд відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, а у разі її задоволення – зменшити судові витрати на професійну правничу допомогу до 2 000,00 грн.
У судове засідання для вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення суду сторони не прибули, про причини неявки суд не повідомляли.

ІІ. Мотивувальна частина.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення, такого змісту.
Частинами першою та другою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Сторона відповідача не виконала вищенаведений процесуальний обов`язок, а саме у першій заяві по суті спору – відзиві, не навела попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Однак вказані процесуальні недоліки, на переконання суду, не є перешкодою для вирішення питання про стягнення судових витрат, зокрема і на підставі доказів, поданих на підставі частини восьмої статті 141 ЦПК України.
Суд наголошує, що положення частини другої статті 134 ЦПК України дають суду саме право, а не встановлюють його обов`язок, відмовити у компенсації судових витрат у разі невиконання стороною приписів частини першої цієї ж статті.
Суд звертає увагу, що частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідач виконала вимоги вищенаведеної процесуальної норми, а саме до закінчення судових дебатів її представник зробив заяву в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України про надання доказів понесених судових витрат після ухвалення рішення у справі.
Сама заява з доказами подана у 5-денний строк, передбачений вищенаведеною процесуальною нормою, з врахуванням приписів частини третьої статті 124 ЦПК України.
Стороні позивача також була надана можливість надати свою позицію стосовно наданих відповідачем доказів, навести свої заперечення, а також клопотання про зменшення судових витрат у зв`язку з їх не співмірністю.
Враховуючи баланс інтересів сторін, а саме забезпечення їм обом навести свої доводи по суті витрат на професійну правничу допомогу, чим забезпечений принцип змагальності, суд вважає, що сама по собі відсутність попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат відповідача разом з її першою заявою по суті спору, не є підставою для відмови відповідачу у компенсації таких витрат.
Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 12 жовтня 2022 року №725/42/21, від 08 квітня 2021 року №161/20630/18, від 08 березня 2023 року №755/7684/20, від 22 листопада 2023 року №757/31792/20.
Що стосується суті заявлених судових витрат, суд зазначає таке.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Зі змісту заяви про ухвалення додаткового рішення слідує, що відповідач просить суд стягнути з позивача 53 900,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження яких надала:
1) договір про надання правової допомоги від 21 лютого 2024 року, разом із договором про внесення змін до нього від 22 лютого 2025 року;
2) акт передачі-приймання правової допомоги від 27 квітня 2026 року;
3) платіжні документи про фактичне перерахування коштів у загальному розмірі 53 900,00 грн.
В якості детального розрахунку наданих адвокатом послуг відповідач надав акт від 27 квітня 2026 року, в якому зазначені наступні послуги адвоката:
1) з`ясування фактичних обставин справи в клієнта 2000,00 грн;
2) виготовлення копій документів, формування досьє 2000,00 грн;
3) вивчення законодавства по правовому питанню 4000,00 грн;
4) вивчення та узагальнення судової практики по правовому питанню 3x2000= 6 000,00 грн;
5) підготовка і подання до суду клопотання про приєднання доказів та клопотання про виклик експерта в судове засідання 2 000,00 грн;
6) підготовка та подання до суду заяви про застосування позовної давності 4 000,00 грн;
7) участь в судових засіданнях Луцького міськрайонного суду 15.04.2024 року, 27.06.2024 року, 19.08.2024 року. 30.09.2024 року, 12.11.2024 року (з урахуванням часу прибуття та очікування судового засідання) 14 000,00 грн;
8) підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Луцького міськрайонного суду 12.11.2024 року 16 000 грн;
9) участь в судовому засіданні Волинського апеляційного суду 4 000 грн;
10) підготовка та подання касаційної скарги на рішення Луцького міськрайонного суду від 12.11.2024 та постанову Волинського апеляційного суду 16 000 грн;
11) участь в судових засіданнях Луцького міськрайонного суду при повторному розгляді справи 31.10.2025, 26.02.2026, 25.03.2026, 6 6X2000=12 000 грн. 14.04.2026 року (з урахуванням часу прибуття та очікування судового засідання) 12 000,00 грн.
Суд знаходить заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 53 900,00 грн співмірними з критеріями, передбаченими частиною четвертою статті 137 ЦПК України, а саме складністю справи, часом витраченим адвокатом, обсягом наданих ним послуг та ціною позову та значенням спору для сторін.
Суд також враховує, що справа розглядалася судами неодноразово, у зв`язку з чим сторона відповідача несли витрати і в суді апеляційної та касаційної інстанції.
Клопотання відповідача про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу суд відхиляє, оскільки воно не є конкретизованим та зводиться до посилань позивача на судові рішення, які були скасовані Верховним Судом, а сама справа була направлена на новий розгляд.
У зв`язку з вищенаведеним, суд стягує з позивача на користь відповідача витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 53 900,00 грн.
Що стосується заявлених відповідач витрат на проведення судової експертизи у розмірі 10 000,00 грн, то суд зазначає, що вказаний висновок судового експерта не брався судом до уваги під час ухвалення рішення. З цих підстав відсутні правові підстави для компенсації відповідачу витрат на проведення такої експертизи.
На підставі наведеного та керуючись ст. 270, 352, 354ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача – адвоката Кондратюка В.В. про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково.
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арго Луцьк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 53 900,00 грн (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот гривень).
Відмовити відповідачу у компенсації витрат на проведення судової експертизи.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арго Луцьк», місцезнаходження: Волинська область, м. Луцьк, проспект Соборності, 24, код ЄДРПОУ: 39903204.
Відповідач:  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . 

Повний текст додаткового рішення суду складений та підписаний 20 травня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного 
суду Волинської області      С.М. Рудська