КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 372/2893/21 Головуючий у суді І інстанції: Потабенко Л.В.
провадження № 22-ц/824/8325/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Ратнікової В.М., Музичко С.Г.,
секретар судового засідання: Янчук І.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця Валявського Олександра Анатолійовича на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29 січня 2026 року про відмову у встановленні порядку виконання рішення суду, стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Української міської ради Обухівського району Київської області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Цемлайн» про визнання недійсними правочинів, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року до суду першої інстанції надійшла заява приватного виконавця Валявського О.А. в якій останній просив суд встановити порядок виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 25.05.2023 року, з урахуванням мотивувальної частини постанови Верховного суду України від 28.05.2025 у справі №372/2893/21 про витребування на користь ОСОБА_1 право оренди землі до якої перейшло від ТОВ «Цемлайн», згідно з договором оренди від 17.11.2004 року, укладеним з Українською міською радою Обухівського району Київської області, у її тимчасове (строкове) володіння з власності ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровим номером 3223151000:01:034:0067 площею 0,3216 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на якій знаходиться частина нерухомого майна ОСОБА_1 у вигляді підземної галереї. 
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник посилався на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 від 03.07.2025 року з примусового виконання виконавчого листа № 372/2893/21 від 03.07.2025 року виданого Обухівським районним судом Київської області про витребування на користь ОСОБА_1 право оренди землі до якої перейшло від ТОВ «Цемлайн», згідно з договором оренди від 17.11.2004 року, укладеним з Українською міською радою Обухівського району Київської області, у її тимчасове (строкове) володіння з власності ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером 3223151000:01:034:0067 площею 0,3216 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на якій знаходиться частина нерухомого майна ОСОБА_1 у вигляді підземної галереї. 01.08.2025 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження для виконання. Боржнику постанова про відкриття направлено на дві адреси.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області №372/2893/21 від 28.05.2023 року, постанови Київського апеляційного суду 372/2893/21 від 16.01.2024 року, постанови Верховного суду №372/2893/21, скасовано право власності ОСОБА_2 , а також скасовано право власності ТОВ «Цемлайн плюс» на земельну ділянку кадастровий номер 3223151000:01:034:0067 площею 0,3216 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . (Рішення державного реєстратора Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області №№80304641, 80303942 від 11.08.2025).
Однак, 25.09.2025 року наказом Міністерства юстиції України №2608/5, було анульовано рішення державного реєстратора Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Садикової І.І. від 11.08.2025 № 80304641, 80303942, від 11.08.2025 року.
Скасування державної реєстрації суттєво ускладнює виконання рішення суду. Зокрема, відповідно до позиції Верховного Суду ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є саме витребування на її користь земельної ділянки, площею 0,3216 га, кадастровий номер 3223151000:01:034:0067, право оренди землі до якої перейшло від ТОВ «Цемлайн» згідно з договором оренди від 17.11.2004 року, укладеним з Українською міською радою Обухівського району Київської області, у її тимчасове (строкове) володіння з власності ОСОБА_2 .. У такому випадку не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 20.03.2015 року та від 08.11.2018 року, оскільки позивачка обрала неналежний та неефективний спосіб захисту, застосування якого не призведе до поновлення її порушених прав. Таке стосується й вимоги позивачки про скасування держаної реєстрації права власності на майно ОСОБА_2 , оскільки задоволення вимоги про витребування земельної ділянки є підстравою для внесення змін до Державного реєстру речових прав прав на нерухоме майно.
Згідно відповіді Виконавчого комітету Української міської ради орендарем вказаної земельної ділянки є ТОВ «Цемлайн». Зміни до договору оренди в частині вилучення (викупу) земельної ділянки - відсутні.
Відповідно до заяви стягувача ОСОБА_1 від 18.08.2025 року рішення в добровільному порядку не виконано та не передано право оренди землі до якої перейшло від ТОВ «Цемлайн», згідно з договором оренди від 17.11.2004 року, укладеним з Українською міською радою Обухівського району Київської області, у її тимчасове (строкове) володіння з власності ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером 3223151000:01:034:0067 площею 0,3216 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на якій знаходиться частина нерухомого майна ОСОБА_1 у вигляді підземної галереї.
Відповідно до заяви стягувача від 27.08.2025 року ОСОБА_1 повідомила, що станом на 26.08.2025 року позбавлена права користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером 3223151000:01:034:0067 площею 0,3216 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а тому просив вжити всіх заходів, щодо виконання виконавчого документи.
З метою перевірки виконання рішення приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 3223151000:01:034:0067 знаходиться підприємство, зі слів охорони « Стугна Бетон », власник якого їм невідомий. Земельна ділянка фактично не передана стягувачу у користування, рішення не виконано, про що складено відповідний акт приватного виконавця.
03.10.2025 року на підставі акту приватного виконавця від 02.10.2025 року винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_2 штрафу на користь держави у розмірі 1700,00 грн.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29 січня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви приватного виконавця Валявського О.А. про встановлення порядку виконання рішення суду.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець Валявський О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про встановлення порядку виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 25.05.2023 року задовольнити.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що відповідно до виконавчого листа № 372/2893/21 від 03.07.2025 року виданого Обухівським районним судом Київської області необхідно витребувати на користь ОСОБА_1 право оренди землі до якої перейшло від ТОВ «Цемлайн», зігдно з договором оренди від 17.11.2004 року, укладеним з Українською міською Радою Обухівського району Київської області, у її тимчасове (строкове) володіння з власності ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером 3223151000:01:034:0067 площею 0,3216 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на якій знаходиться частина нерухомого майна ОСОБА_1 у вигляді підземної галереї.
Зазначав, що постановою Київського апеляційного суду від 16.01.2024 року та постановою Верховного Суду від 28.05.2025 року у справі № 372/2893/21, на підставі яких видано виконавчий лист не встановлено конкретний порядок його виконання.
Крім того, законодавство України, зокрема ЦК України та Закон України «Про виконавче провадження» не містить встановленого порядку виконання рішення про витребування майна із чужого незаконного володіння.
Приватний виконавець зазначав, що звертаючись до суду першої інстанції з заявою про встановлення порядку виконання рішення, він не просив суд змінювати цей порядок або встановлювати який небуть інший спосіб такого виконання, як помилково зазначив про це суд першої інстанції, мотивуючи свою відмову.
Судом першої інстанції зазначено, що необхідною умовою для зміни чи встановлення способу порядку виконання судового рішення, є наявність виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Вказані обставини повинні бути чітко встановлені та підтверджені відповідними доказами.
Скаржник з приводу цього зазначив, що основними доказами на підтвердження обставин які ускладнюють виконання рішення суду, є відсутність в законодавстві чіткого порядку виконання рішення про витребування майна із чужого незаконного володіння, а також наказ Міністерства юстиції України № 2608/5 від 25.09.2025 року, яким визнано прийнятими з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень» та анульовано рішення державного реєстратора Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Садикової Ірини Ігорівни від 11.08.2025 року №№ 80304641, 80303942.
Зазначав, що відповдіно до наказу Міністерства юстиції України № 2608/5 від 25.09.2025 року визнано прийнятими з порушеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення державного реєстратора Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Садикової Ірини Ігорівни від 11.08.2025 року №№ 80304641, 80303942.
Згідно даних реєстру речових прав земельна ділянка кадастровий номер 3223151000:01:034:0067 станом на 17.02.2026 року перебуває у власності ОСОБА_2 .
На переконання апелянта, зазначені обставини свідчать про суттєві зміни, що відбулися з моменту постановлення рішення Верховним Судом, та за своєю суттю створюють невизначеність в порядку виконання рішення, що не передбачена нормативними актами чинного законодавства.
Вважає, що вирішуючи питання про відмову у задоволенні заяви про встановленя способу виконання Обухівський районний суд Київської області невірно застосував норми матеріального права та позиції Верховного Суду, які не відносяться до суті заяви.
Застосовані судом першої інстанції правові позиції Верховного Суду не відносяться до питання встановлення порядку виконання рішення, а стосуються виклчючно порядку зміни способу, що не є предметом заяви приватного виконавця. Наголосив, що предметом поданої заяви було саме встановлення порядку виконання рішення, а не зміна способу як це зазначав суд першої інстанції.
23 квітня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 - адвоката Гребеник І.С., просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29.01.2026 року.
11 травня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , просила апеляційну скаргу приватного виконавця залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви приватного виконавця Валявського О.А. про встановлення порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що заява приватного виконавця Валявського О.А. не містить жодних фактів та доказів на обґрунтування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, також дані факти не підтверджені і наданими заявником доказами.
Суд першої інстанції зауважив також, що на стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту позивача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони у справі про встановлення або зміну способу й порядку виконання судового рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. Отже, процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду не передбачає зміну рішення суду по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення суду. Тобто, слід розрізняти способи захисту цивільного права, передбачені статтею 16 ЦК України, та способи і порядок виконання рішення суду.
При вирішенні питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен з`ясовувати обставини, що свідчать про неможливість такого виконання.
Зазначений висновок викладений в постанові Верховного Суду від 04 травня 2020 року у справі № 2-1927/11 (провадження № 61-48245св18).
Встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 3223151000:01:034:0067 площею 0,3216 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та який укладений 20 березня 2015 року між Українською міською радою Обухівського району Київської області та ТОВ «Цемлайн Плюс». Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 3223151000:01:034:0067 площею 0,3216 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та який укладений 08 листопада 2018 року між ТОВ «Цемлайн Плюс» та ОСОБА_2 .. Витребувано у ОСОБА_2 та передано ОСОБА_1 належну їй на праві власності частину нерухомого майна у вигляді підземної галереї в належному технічно-справному стані. В задоволенні решти позову відмовлено (а.с. 92-100 том 12).
Постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 травня 2023 року та ухвалу цього ж суду від 03 липня 2023 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельної ділянки та про витребування підземної галереї відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки задоволено. Витребувано на користь ОСОБА_1 , право оренди землі до якої перейшло від ТОВ «Цемлайн», згідно з договором оренди від 17 листопада 2004 року, укладеним з Українською міською радою Обухівського району Київської області, у її тимчасове (строкове) володіння з власності ОСОБА_2 , земельну ділянку з кадастровим номером 3223151000:01:034:0067, площею 0,3216 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на якій знаходиться частина нерухомого майна ОСОБА_1 у вигляді підземної галереї (а.с. 101-115 том 12).
Постановою Верховного суду від 28 травня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року та ухвали цього ж суду від 12, 26 та 28 березня 2024 року залишено без змін (а.с. 116-127 том 12).
01.08.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа №372/2893/21 виданого 03.07.2025 року Обухівським районним судом Київської області, яка була направлена сторонам виконавчого провадження (а.с. 132, 133 том 12).
11.08.2025 року держаним реєстратором Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Садиковою І.І. на підставі рішення суду скасовано записи про право власності ОСОБА_3 та ТОВ «Цемлайн Плюс» на земельну ділянку з кадастровим номером 3223151000:01:034:0067, площею 0,3216 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за №80304641, №80303942.
27.08.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А., складено акт про невиконання рішення суду (а.с. 145 том 12).
На підставі висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 17.09.2025 року, наказом №2608/5 від 25.09.2025 року Міністерства юстиції України скаргу ОСОБА_2 задоволено. Визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення державного реєстратора Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Садикової І.І., індексний номер рішення №80304641, №80303942 від 11.08.2025 року. Тимчасово блоковано державному реєстратору Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Садикової І.І., доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці (а.с. 150 том 12).
16.09.2025 року за вих. №42698 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським А.О. винесено вимогу боржнику ОСОБА_2 про виконання рішення суду (а.с. 146 том 12).
02.10.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським А.О. складено акт за результатами проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка кадастровий номер 3223151000:01:034:0067, площею 0,3216 га., щодо невиконання рішення суду боржником ОСОБА_2 (а.с. 147 том 12).
03.10.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським А.О. винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 (а.с. 149 том 12).
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви приватного виконавця Валявського О.А. про встановлення порядку виконання рішення суду, оскільки, звертаючись із вказаною заявою заявник не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що у нього в даному випадку виникли обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
На стадії виконання рішення, суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.
Висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви, відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що обставини на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі (в тому числі на скасування реєстраційних дій наказом Міністерства юстиції України) не створюють об`єктивної неможливості виконання рішення. Саме по собі ускладнення виконання, у тому числі пов`язане з поведінкою сторін або третіх осбі, не є винятковою обставиною у розмумінні ст. 435 ЦПК України та не створює підстав для встановлення порядку виконання вже ухваленого рішення.
Фактично апеляційна скарга ґрунтується на ототожненні тривалого невиконання з неможливістю виконання, спрямована на зміну способу захисту та не містить доказів наявності виключних обставин.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з оскаржуваним рішенням та посилання які містяться не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи які були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої у справі ухвали.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця Валявського Олександра Анатолійовича залишити без задоволення.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складено «12» червня 2026 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді В.М. Ратнікова

С.Г. Музичко